УКРАЇНА
Справа № 196/1429/25
№ провадження 2/196/146/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року с-ще Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Костюкова Д.Г.,
за участю секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в с-щі Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідачки ОСОБА_2 області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід - ОСОБА_3 , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 , та разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_5 . 
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить: земельна ділянка площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та земельна ділянка площею 0,2990 га, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та які належали померлому спадкодавцю на підставі Державного на право приватної власності на землю серії ДП від 28.11.1995р.
Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4 та 22.01.2003 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі і на вказані земельні ділянки. Однак, в подальшому ОСОБА_4 успадковані земельні ділянки не зареєструвала та державні акти на них не отримувала.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з нею була зареєстрована та проживала донька ОСОБА_2 
14 липня 1998 р. ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно та майнові права заповіла їй. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №07. 
14.02.2010 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище " ОСОБА_7 " на прізвище чоловіка " ОСОБА_8 ".
У встановлений законом строк для прийняття спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 
17 жовтня 2025 р. вона отримала постанову приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що нею не надані документи, що підтверджують право власності спадкодавця на таке майно.
Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст.1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1225683003:02:011:0009; на земельну ділянку площею 0,2990 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1225683003:02:011:0010, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2025 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання. За клопотанням позивачки витребувано від державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Наталії Юріївни належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 ; від приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук Світлани Василівни належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 (а.с.41-42).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2025 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с.155).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити (а.с.162).
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю (а.с.163).
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Так, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки - ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Залеліївською сільською радою 20 листопада 1997 року), який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з ним були зареєстровані та проживали дружина ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_9 та онука ОСОБА_5 (а.с.9, 27).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої зокрема входить: земельна ділянка площею 0,549 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, госпспоруд та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка належала померлому спадкодавцю на підставі Державного на право приватної власності на землю серії ДП від 28.11.1995р. (а.с.10).
Також, встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4 , подавши 09 серпня 2000 року до Царичанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (на звороті а.с.51-52).
22 січня 2003 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадкове майно, на яке видане свідоцтво: житловий будинок та земельна ділянка площею 5490 кв.м, для обслуговування житлового будинку госпспоруд та ведення ОПГ, які розташовані в АДРЕСА_1 (а.с.29).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивачки - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 16 травня 2024 року), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з нею була зареєстрована та проживала дочка ОСОБА_2 (а.с.30, 31-32).
За життя 14 липня 1998 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що по закону вона буде мати право, заповіла ОСОБА_5 . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Даниленко Т.П. та зареєстрований в реєстрі за №07 (а.с.33).
Відповідно до свідоцтва про шлюб позивачки від 14.02.2010р. серія НОМЕР_3 , 14 лютого 2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - ОСОБА_8 (а.с.34).
Позивачка ОСОБА_1 спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 прийняла у встановленому законом порядку, подавши до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. заяву про прийняття спадщини, зареєстровану в реєстрі за № 199 від 01 листопада 2024 року (а.с.75). 
Відповідачка ОСОБА_2 , дочка померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , відмовилася від прийняття обов`язкової частки у спадщині після смерті матері, подавши у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. заяву про відмову від прийняття спадщини, зареєстровану в реєстрі за № 200 від 01 листопада 2024 року (а.с.76). 
Позивачці приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В.17.10.2025р. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.45, 46).
Постановою приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В.від 17 жовтня 2025 року позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме: на земельні ділянки, розташовані в АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 бабусі ОСОБА_4 , оскільки заявником не надані документи, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно (а.с.36).
Рішенням виконавчого комітету Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 19.02.2016р. №7 "Про перейменування вулиць на території Ляшківської сільської ради", в АДРЕСА_1 (а.с.26).
Отже, судом встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийняла, подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщину заяву про прийняття спадщини, частково провела державну реєстрацію права власності на спадкове майно, що підтверджується копією спадкової справи №446/2000 від 09.08.2000 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наявними у спадковій справі №446/2000 (а.с.51-67).
Також, судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , інших спадкоємців на спірне спадкове майно ні за законом, ні за заповітом, які у встановленому порядку прийняли спадщину, не має, що підтверджується копією спадкової справи №43/2024 від 01.11.2024 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наявними у спадковій справі №43/2024 (а.с.75-153).
Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом наведеної вище норми права державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, провадження № 12-234гс18, та Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, у постанові від 17 січня 2024 року у справі №522/3999/23.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Як роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК ), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Разом з тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.
Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Виходячи з того, що позивачка є спадкоємцем за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, спадщину прийняла, однак не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права власності на спадкове майно в судовому порядку, а тому її вимоги ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб,відповідачка визнала позовні вимоги, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивачки не стягувати судовий збір із відповідача.
Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності:
- на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1225683003:02:011:0009;
- на земельну ділянку площею 0,2990 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1225683003:02:011:0010.
Судовий збір залишити за позивачкою ОСОБА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка села Залелія Царичанського району Дніпропетровської області, паспорт серія НОМЕР_5 , виданий Царичанським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 02.04.2010р., рнокпп - НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 . 
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка села Залелія Царичанського району Дніпропетровської області, паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 22.03.1997р., рнокпп - НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 . 
Повне рішення складено 30.03.2026 року.

Суддя: Д.Г. Костюков