Справа №345/7439/25 
Провадження № 2/345/595/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
26.02.2026 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі
головуючого судді Сирка Й.Й.,
з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я., 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
встановив:
ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (далі – Товариство) звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.12.2023 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов договору та усвідомленням рівня відповідальності, відповідачем цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) підписано кредитний договір із ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та отримано на свій рахунок грошові кошти в сумі 3 000,00 грн. Під час ідентифікації позичальника останній пройшов однозначне встановлення особи. Грошові кошти за договором № 4249578 від 27.12.2023 укладено строком на 360 днів. Дата повернення кредиту – 21.12.2024. Позивач у справі придбав за плату в первісного кредитора вимоги останнього до позичальника відповідно до укладеного між вказаними юридичними особами договору про відступлення прав вимоги з додатками. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання перед первісним кредитором, що є порушенням чинного законодавства України, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 30 000,00 грн., яка є документально підтвердженою. В добровільному порядку відповідач не погашає вказану суму заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити. Просить розглянути справу без участі представника Товариства.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, участі повноважних представників не забезпечили. Водночас, позивач одночасно у позовній заяві не заперечив щодо можливості ухвалення заочного рішення суду. 
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується надісланою судовою повісткою за вказаною у відповіді про реєстрацію місця проживання адресою, яка повернулася з відміткою про відсутність адресата за цією адресою (довідка АТ «Укрпошта» від 21.01.2026). При цьому, суд виходить із того, що відповідно до приписів п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, Тому, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд вважає за необхідне провести розгляд справи за наявними у ній матеріалами з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов необхідно задоволити частково з таких підстав
Відповідно до ст.12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
В свою чергу, положеннями ст.525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач уклав електронний договір № 4249578 від 27.12.2023 із ТзОВ «ЛІНЕУРА Україна» шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора. Грошові кошти в сумі 3 000,00 грн. перераховані на банківську платіжну картку відповідача (маска картки № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТзОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ СИСТЕМИ», яка додана до матеріалів справи. Кредит надано строком на 360 днів (строк кредиту). Останній день повернення кредитних коштів – 21.12.2024. Процентні ставки за умовами договору: знижена 0,01% за один день користування кредитними коштами при наявності умов, визначених пп.1.4.2. п.1.4. договору, застосування якої можливе до 05.01.2024; (стандартна)– 2,50% за день користування коштами (пп.1.4.1. договору). Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього кредитного договору.
Згідно з розрахунками первісного кредитора ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» проценти за користування кредитними коштами нараховані відповідачу за період з 27.12.2023 до 05.01.2024 за зниженою процентною ставкою у розмірі 0,30 грн. за один день від залишку неповернутої суми кредиту, що сумарно склало 3,0 грн. за 10-ть перших днів кредитного договору. У період часу з 06.01.2024 до 26.07.2024 первісним кредитором до відступлення своїх вимоги на користь Товариства нараховано позичальнику 15 95,00 грн. процентів за стандартною процентною ставкою 2,5% за один день від залишку неповернутої суми. Після відступлення 26.07.2024 за договором факторингу № 26/07/2024 своїх прав первісним кредитором позивачу в цій справі, нарахування процентів за період з 27.07.2024 до 20.12.2024 із розрахунку стандартної процентної ставки в межах погодженого сторонами договору строку кредитування склало 11 025,00 грн., що відображається у письмовому розрахунку, який додано до позовної заяви.
Більш детальної правової оцінки обставин відступлення первісним кредитором своїх вимог за кредитним договором до ОСОБА_1 потреби надавати немає, адже відомості з даного приводу доводяться належними і достатніми в своїй сукупності письмовими доказами.
При ухваленні цього рішення суд виходив із таких мотивів.
Як передбачено ст. 598-599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Досліджені судом докази підтверджують невиконання позичальником грошового зобов`язання з повернення основної суми позики та процентів.
Проте суд зазначає, що не може у повному обсязі погодитися із розрахованою первісним кредитором і Товариством сумою процентів відповідачу за кредитним договором 27.12.2023 за ставкою 2,50% за один день користування коштами, адже відповідно до приписів ч.5 ст.8 у чинній з 24.12.2023 редакції Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15.11.2016 максимальний розмір денної процентної ставки за споживчими кредитами не може перевищувати 1%. Процентна ставка за споживчим кредитом є істотною умовою договору. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними, тобто недійсним в силу цього закону.
Після перерахунку належна до стягнення з відповідача сума процентів становитиме 10500,00 грн. (360-10=350х30=10 500,00 грн.), натомість первісним кредитором і Товариством протиправно нараховано позичальнику до сплати 26 997,00 грн. (15975,00+11025,00).
В позовній заяві Товариство просить також у порядку ч.10-11 ст. 265 ЦПК України зазначити в рішення суду про стягнення боргу з відповідача щодо нарахування відсотків або пені до моменту виконання цього рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Під відсотками або пенею позивач розуміє винятково інфляційні втрати та проценти річних згідно з приписами ст.625 ЦК України.
Однак суд зазначає, що в судовому рішенні за позовом Товариства до ОСОБА_1 не досліджувалися та не жодним чином не вирішувалися питання про стягнення з відповідача коштів за прострочення виконання грошових зобов`язань відповідно до зазначеної вище норми матеріального закону. До того ж, у тексті заявленого позову відсутнє обґрунтування за даного приводу, а можливість застосування відповідних положень ЦПК України належить до дискреційних повноважень суду і має здійснюватися з додержанням вимог законодавства України. Відтак, правових підстав для задоволення прохання позивача у цій частині немає, що не впливає на обсяг позовних вимог, які задовольняються судом. 
За наслідками розгляду справи з відповідача на користь Товариства необхідно стягнути: заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 13 500,00 грн., що становить 45% від ціни заявленого позову. 
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі часткового задоволення позову - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Товариством надано первинні та належним чином оформлені документи про витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., однак часткове задоволення позовних вимог не дозволяє суду стягнути з ОСОБА_1 більше 4 500,00 грн. таких витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
У постанові від 28.09.2023 у справі № 686/13892/19 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, зваживши на необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн., оскільки такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію обґрунтованості, розумності розміру витрат на правничу допомогу, з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони. 
При цьому, витрати Товариства на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1 090,08 грн.) необхідно також стягнути з відповідача за результатами судового розгляду. 
Керуючись ст.263-265,268,280-284 ЦПК України,-
ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул. Глибочицька, буд.40, приміщення 19 літери «Н», «П», код ЄДРПОУ 40966896, суму заборгованості в розмірі 13 500,00 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) за кредитним договором № 4249578 від 27.12.2023, з яких 3 000,00 грн. - сума боргу за основною сумою кредиту, 10 500,00 грн. - заборгованість за нарахованими, але не сплаченими процентами.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» 1 090,08 грн. сплаченого при поданні позовної заяви судового збору та 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення суду складено та підписано 26.02.2026.

Суддя