КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2026 року справа №320/23759/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, 
Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач та/або ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить суд: 
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви позивача від 25.04.2025 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву позивача від 25.04.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки на підставі абзацу 9 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, всупереч вимогам, що визначені в Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 не розглянув по суті заяву позивача від 25.04.2025 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації шляхом прийняття рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. При цьому позивач наголошує на відсутності правових підстав проходження ним медичного огляду військово-лікарською комісією та такий медичний огляд не є підставою для надання або відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання у справі на 24.07.2025 о 12:30 год. Явку представника відповідача у судове засідання 24.07.2025 визнано обов`язковою. Витребувано докази у справі від відповідача. 
24.07.2025 позивачем подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. 
Разом з цим у судове засідання, 24.07.2025 представник відповідача не прибув, заяви та клопотання до суду не надходили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки у судове засідання, суду не відомі. Вимоги ухвали суду від 24.06.2025 представником відповідача не виконано, витребувані документи суду не надані. 
У зв`язку із наведеним, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2025 повторно витребувано від відповідача докази у справі. Відкладено судове засідання на 14.08.2025 о 10:30 год.
Судове засідання 14.08.2025 знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці. Наступне судове засідання призначено на 09.09.2025 о 10:30 год.
25.08.2025 канцелярією суду зареєстровано відповідь на відзив на позовну заяву, яку сформовано та подано через підсистему «Електронний суд», в якому представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог та стверджує про не спростування відповідачем доводів, які покладені в обґрунтування позовних вимог. 
29.08.2025 канцелярією суду зареєстровано відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача та надісланий суду засобами поштового зв`язку. Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечує та наголошує, що за результатами розгляду заяви позивача від 25.04.2025 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації йому була надана відповідь листом від 26.04.2025 вих. № 3/1236. 
Водночас, вимоги ухвал суду від 24.06.2025 та від 24.07.2025 відповідачем не виконано. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 застосовано до ІНФОРМАЦІЯ_1 захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 149 КАС України. Стягнуто в дохід Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) на рахунок Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ 26255795).
Також ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 повторно витребувано від відповідача докази у справі. Відкладено судове засідання на 30.09.2025 о 12:00 год.
Станом на час проведення судового засідання 30.09.2025 докази від відповідача не надійшли на адресу суду, що зумовило відкладення судового засідання на 16.10.2025 об 11:30 год. 
30.09.2025 канцелярією суду зареєстровано надані представником відповідача докази у справі. 
У судовому засіданні, 16.10.2025 судом постановлено на обговорення питання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження. 
Позивачем стосовно розгляду справи в порядку письмового провадження заперечень не висловлено. Разом з цим представник відповідача у судове засідання 16.10.2025 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. 
Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Беручи до уваги викладене, судом протокольною ухвалою ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження. 
Розглянувши подані документи і матеріали, з урахуванням заслуханих пояснень позивача, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданого Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві 12.01.1996 року. 
Відповідно до копії військового квитка, Серія НОМЕР_3 позивач, лейтенант, звільнений у запас наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.03.2015 № 233 (т. 1, а.с. 5-6). 
Станом на час звернення до суду перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , що не заперечується відповідачем. 
25.04.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 особисто подав Голові комісії Відділу 3 ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву з проханням оформити у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з наявністю підстав, визначених частиною першою статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі – Заява) (т. 1, а.с. 8). 
Заява позивача зареєстрована відповідачем за вх. № 3/Д-593-6. 
Листом від 26.04.2025 № 3/1236 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з посиланням на абзац 1 пункту 3.8 глави 3 «Постанови ВЛК при ТЦК та СП» Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (зі змінами), повідомив позивача, що з метою виконання вимог чинного законодавства України, уточнення облікових даних, визначення ступеня придатності до військової служби та вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу згідно з абзацом 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», він зобов`язаний особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_7 з паспортом громадянина України, військово-обліковим документом за відповідною адресою. 
ОСОБА_1 вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у не розгляді його Заяви по суті, чим порушив його права та охоронювані законом інтереси.
Вирішуючи спір по суті, суд враховує наступне. 
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі – Закон № 3543-XII). 
Згідно з частиною першою статті 1 окресленого закону мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. 
Правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти (ч. 1 ст. 2 Закону № 3543-XII). 
Організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України (ч. 1 ст. 4 Закону № 3543-XII). 
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі – Положення № 154), відповідно до пункту 1 якого територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. 
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.
Відповідно до пунктів 8, 9 Положення 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи; виконують інші функції відповідно до законодавства.
Пунктом 11 Положення № 154 регламентовано, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) комісій з питань направлення для проходження базової військової служби, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві. 
Положеннями статті 23 Закону № 3543-XII врегульовано питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. 
Згідно з пунктом 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю. 
Разом з цим, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі – Порядок № 560), який, серед іншого визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення. 
Згідно з пунктом 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Пунктом 57 Порядку № 560 передбачено, що для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
В силу вимог пункту 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання (п. 58-1 Порядку № 560). 
Згідно з пунктом 60 Порядку № 560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується автоматично, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Згідно з пунктом 63 Порядку № 560 військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії.
У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.
Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом або самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.
Аналіз наведеного у своїй сукупності свідчить, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання та реєстрації від позивача заяви, оформленої відповідно до вимог додатка 4 до Порядку № 560, про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, згідно з додатком 5 до Порядку № 560, повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви за формою, встановленою або додатком 6 або додатком 7 до Порядку № 560. 
Одночасно, положення Порядку № 560 чітко регламентують, що військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. 
Виключенням із наведеного правила є ті військовозобов`язані, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії.
Право на направлення військовозобов`язаного, яким подано заяву про надання відстрочки, на медичний огляд для визначення придатності до військової служби виникає виключно у разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки.
Досліджуючи матеріали справи, суд зауважує, що лист ІНФОРМАЦІЯ_6 від 26.04.2025 № 3/1236 не є рішенням у розумінні положень Порядку № 560 про надання або відмову у наданні військовозобов`язаному відстрочки від призову на період мобілізації. 
При цьому, суд нагадує, що у листі від 26.04.2025 № 3/1236 відповідач посилається на положення абзацу 1 пункту 3.8 глави 3 «Постанови ВЛК при ТЦК та СП» Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (зі змінами) (далі – Положення № 402). 
Суд критично сприймає такі посилання та наголошує, що положеннями пункту 63 Порядку № 560 прямо передбачено заборону направляти осіб на проходження медичного огляду до прийняття рішення по суті за результатом розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Крім цього, додатком 5 до Порядку № 560 не передбачено подання військовозобов`язаним разом із заявою про надання відстрочки від призову на період мобілізації докази проходження ним військово-лікарської комісії на предмет придатності його до несення військової служби. 
Одночасно, суд зауважує, що відповідно до пункту 1.2 глави 1 Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза – це, зокрема медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби. 
Главою 3 розділу ІІ Положення № 402 регламентовано порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК. 
Так, відповідно до пункту 3.1 глави 3 розділу ІІ медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.
Відомості з направлення, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилаються до інформаційно-комунікаційної системи «Медична інформаційна система Збройних Сил України» шляхом електронної інформаційної взаємодії.
Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.
ВЛК при ТЦК та СП заводить на кожного військовозобов`язаного картку обстеження та медичного огляду (додаток 13) у паперовій формі за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. Картка обстеження та медичного огляду скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я (установи), в якому ця ВЛК проводить медичні огляди.
Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.
Варто наголосити, що доказів того, що відносно позивача було прийняте відповідне рішення про проходження медичного огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби, відповідач суду не подав.
До того, суд наголошує, що Положення № 402 містять відсильну норму на положення Порядку № 560 в частині формування направлення на медичний огляд військовозобов`язаних, пункт 63 якого, своєю чергою, регламентує заборону проходження такого огляду до прийняття рішення, за результатами розгляду заяви військовозобов`язаного про відстрочку від призову на період мобілізації. 
Резюмуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем неналежно розглянуто заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийнято одне із рішень, передбачених Порядком № 560, за формами, визначеними додатком 5 та додатком 6 до Порядку 560. 
Отже, суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача від 25.04.2025 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. 
З огляду на вказане, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву позивача від 25.04.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки на підставі абзацу 9 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII. 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач сплатив судовий збір у сумі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією про сплату № 4111-8583-9260-4993 від 09.05.2025 (т. 1, а.с. 18). 
Відповідно до статті 2 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову фізичною особою немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн. 
Одночасно, положеннями частини 3 статті 2 згаданого закону регламентовано, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Даний позов поданий через підсистему «Електронний суд», відтак розмір судового збору, який мав сплати позивач становить 968,96 грн (1211,20х0.8). 
Таким чином, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача становить – 968,96 грн (1211,20-968,96). 
Приймаючи до уваги наведене, сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 242,24 грн є переплатою. 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» 1. сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. 
Отже, суд наголошує, що позивач не позбавлений можливості подати клопотання про повернення надміру сплаченого ним судового збору. 
Керуючись статтями 242-246, 249, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити. 
2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.04.2025 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. 
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.04.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки на підставі абзацу 9 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.). 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. 

Суддя Кушнова А.О.