ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" лютого 2026 р. Справа№ 910/16542/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Гаврилюка О.М.
суддів: Ткаченка Б.О. 
Майданевича А.Г. 

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідачів: не з`явився;

при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.01.2026
у справі № 910/16542/25 (суддя Джарти В.В.)
за позовом ОСОБА_1 
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-житлосервіс»
2) ОСОБА_2 
про визнання недійсними рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку, договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та зобов`язати здійснити перерахунок

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду 

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-житлосервіс» та ОСОБА_2 про:
- визнання недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 22.01.2024, з питань обрання уповноваженої особи співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконання та обрання ТОВ «Аркада-Житлосервіс» управителем в багатоквартирному будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнання недійсним договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , укладений 01.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аркада-житлосервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку, в особі ОСОБА_2 ;
- застосування наслідків недійсності правочину, зобов`язавши Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркада-житлосервіс» здійснити перерахунок вартості ціни (вартості) послуг з управління багатоквартирним будинком, нарахованих ОСОБА_1 , як власниці квартири АДРЕСА_2 за період з 01.05.2024 по 04.12.2025 включно, змінивши в розрахунках за даний період вартість послуг виходячи з дії тарифу, встановленого на умовах раніше укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аркада-житлосервіс» та ОСОБА_1 Договору № П7/243 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 13.11.2017.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» та ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку, договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та зобов`язати здійснити перерахунок, відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського районного суду м. Києва від 09.01.2026 у справі № 910/16542/25 про відмову у відкритті провадження у справі скасувати. Направити справу № 910/16542/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс», ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку, договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.
На думку скаржника, Суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про неможливість розгляду даної справи за правилами господарського судочинства. Предметом спору за змістом цієї Позовної заяви є визнання недійсними укладеного договору щодо здійснення господарської діяльності юридичної особи - ТОВ «Аркада-Житлосервіс» та рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку. Суб`єктний склад учасників справи також відповідає правилам господарського судочинства, оскільки за змістом ч. 2 ст. 4 ГПК України фізичні особи, які не є підприємцями мають право на звернення до господарського суду.
Позивач , як власник квартири в багатоквартирному будинку, оспорює Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, що був укладений між ТОВ «Аркада-Житлосервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку, та просить визнати недійсними протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку, посилаючись на порушення її прав як співвласника майна багатоквартирного будинку. Таким чином, з врахуванням предмета, характеру спору та суб`єктивного складу його сторін, спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності юридичної особи у зв`язку з укладенням спірного правочину та відповідно оскарження оформлених протоколами рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, а отже підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
На думку скаржника, Господарський суд міста Києва порушив норми процесуального права (ч ч. 1, ч. 2 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 20, ст. 236 ГПК України), що згідно з ч.1 ст. 280 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідачами не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Гаврилюка О.М., суддів: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 у справі № 910/16542/25. Призначено справу № 910/16542/25 до розгляду у судовому засіданні 17.02.2026.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026, у зв`язку із участю судді Суліма В.В. у вебінарі НШСУ 17.02.2026, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2026, для розгляду справи № 910/16542/25 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 прийнято справу № 910/16542/25 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.
Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, систематичні оголошення сигналу повітряної тривоги, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/16542/25 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-житлосервіс» та ОСОБА_2 про:
- визнання недійсним рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 22.01.2024, з питань обрання уповноваженої особи співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконання та обрання ТОВ «Аркада-Житлосервіс» управителем в багатоквартирному будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнання недійсним договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , укладений 01.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аркада-житлосервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку, в особі ОСОБА_2 ;
- застосування наслідків недійсності правочину, зобов`язавши Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркада-житлосервіс» здійснити перерахунок вартості ціни (вартості) послуг з управління багатоквартирним будинком, нарахованих ОСОБА_1 , як власниці квартири АДРЕСА_2 за період з 01.05.2024 по 04.12.2025 включно, змінивши в розрахунках за даний період вартість послуг виходячи з дії тарифу, встановленого на умовах раніше укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аркада-житлосервіс» та ОСОБА_1 Договору № П7/243 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 13.11.2017.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 відмовлено у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» та ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку, договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та зобов`язати здійснити перерахунок.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана додаткова ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.
За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу. Так пунктом 3 частини 1 вказаної статті передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Наведене свідчить про те, що одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також запроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.
Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.
Як правильно встановлено господарським судом першої інстанції, що предметом спору у межах цієї справи є оскарження рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 22.01.2024, та визнання недійсним відповідного договору, на укладення якого було уповноважено ОСОБА_2 загальними зборами співвласників.
Пунктом 5 частини 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.
Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (частина 1 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначається Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Статтею 1 вказаного Закону визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
З доданих до позовної заяви документів вбачається, що спірне рішення приймалось співвласниками без створення відповідного об`єднання, яке згідно з законом є юридичною особою.
Відтак спір, що є предметом розгляду даної справи є спором між співвласниками, а не спором між членами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, який охоплюється поняттям «управління юридичною особою».
Системне тлумачення наведеного дає підстави для висновку, що співвласник у багатоквартирному будинку, в якому відсутнє зареєстроване в законному порядку відповідне об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке є юридичною особою, не наділений правомочностями, які б у повному обсязі відповідали ознакам поняття корпоративних прав, а спори між ним та співвласниками не є такими, що виникають із корпоративних відносин.
Відтак, цей спір не може бути віднесений до категорії корпоративних (п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України), оскільки він не стосується управління діяльністю суб`єкта господарювання.
Наведена позивачем у тексті позовної заяви судова практика Верховного Суду (постанова від 31.03.2021 у справу № 755/4488/19) не є релевантною у межах даного спору, оскільки в наведеній судовій справі оскарженню підлягало рішення саме об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст. 45 ГПК України, сторонами в господарському процесі є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, водночас, позивач у даній справі - ОСОБА_1 - виступає як фізична особа - власник квартири АДРЕСА_3 , тобто як споживач житлово-комунальних послуг, а співвідповідачем є також фізична особа - ОСОБА_2 , при цьому, наявність у спорі двох фізичних осіб як сторін (позивача та одного з відповідачів) за загальним правилом виключає можливість розгляду справи господарським судом.
Також колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про те, що позивач - ОСОБА_1 є фізичною особою та власником квартири АДРЕСА_3 , а позовні вимоги, зокрема в частині зобов`язання ТОВ «Аркада-житлосервіс» здійснити перерахунок вартості послуг за тарифами 2017 року, безпосередньо стосуються її індивідуальних прав як споживача житлово-комунальних послуг.
Згідно зі статтею 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із житлових відносин та щодо захисту прав споживачів. Наявність серед відповідачів юридичної особи (ТОВ) не змінює цивільно-правової природи спору, оскільки первинним є захист приватного інтересу фізичної особи у житловій сфері.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.
Доводи скаржника про те, що спір є найбільш наближеним до господарського, оцінюються колегією суддів критично, оскільки процесуальний закон не передбачає визначення підсудності за критерієм наближеності, водночас юрисдикція визначається виключно статтею 20 ГПК України, вимогам якої дана позовна заява ОСОБА_1 не відповідає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає правильним висновок господарського суду першої інстанції про те, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому правомірно відмовив у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.
Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на встановлені обставини справи, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відмову у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» та ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку, договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та зобов`язати здійснити перерахунок, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 у справі № 910/16542/25, відсутні.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 у справі № 910/16542/25, наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 у справі № 910/16542/25, відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята відповідно до вимог процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 у справі № 910/16542/25 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 у справі № 910/16542/25 слід залишити без змін.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 у справі № 910/16542/25 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.01.2026 у справі № 369/340/22 залишити без змін.
3. Справу № 910/16542/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
Постанова підписана 01.04.2026.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк 

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич