Справа № 191/6373/25 
Провадження № 2/191/3291/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Синельникове 
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого – судді Костеленко Я.Ю.
за участю секретаря – Омельченко К.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 12 березня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір №26500-03/2025, на підставі якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 8000,00 грн., строком на 120 днів з кінцевою датою погашення кредиту 09 липня 2025 року. Денна процентна ставка становить 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом. Комісія за видачу кредиту становть 800,00 грн., що складає 10,00 % від суми кредиту.
29 липня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №29072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, у тому числі за кредитним договором №26500-03/2025 від 12 березня 2025 року.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 27520,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 6480,00 грн., заборгованості за штрафом в розмірі 13040,00 грн.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором в розмірі 27520,00 грн.
Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №26500-03/2025 від 12 березня 2025 року у вищезазначеному розмірі, а також понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Представник відповідача Мотальова-Кравець В.Ю. надала відзив на позовну заяву, де зазначила, що відповідач частково сплатила заборгованість за кредитним договором в розмірі 5920,00 грн., з яких за відсотками – 2160,00 грн., за комісією – 800,00 грн., за штрафом в розмірі 2960,00 грн. Щодо заборгованості за штрафом в розмірі 13040,00 грн., то пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування штрафні санкції боржникам не нараховуються. Відповідно підлягає перерахуванню незаконно стягнутий платіж за штрафом в розмірі 2960,00 грн. і рахунок погашення кредиту і не підлягає стягненню штраф в розмірі 13040,00 грн. Таким чином, заборгованість за кредитним договором становить 11520,00 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 5040,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 6480,00 грн. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій та провести перерахунок стягнутих коштів за штрафом в розмірі 2960,00 грн. в рахунок тіла кредиту.
Представник позивача Стеценко В.І. надала відповідь на відзив, де зазначила, що уклавши кредитний договір, відповідач погодився, що сума кредиту становить 8 000,00 грн., строк кредиту 120 днів, процентна ставка становить 0,98 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього Договору. Сума відсотків за один день користування кредитними коштами складає 78,40 грн., відповідно за 120 днів сума відсотків буде становити 9 408,00 грн. У відповідності до умов укладеного договору при несені коштів позичальником в рахунок погашення заборгованості вони розподіляються наступним чином: 1) погашення прострочених процентів за користування кредитом; 2) неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит 3) погашення тіла кредиту. Відповідно до п.5.3. Договору у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в графіку платежів, або його сплати не у повному обсязі, Товариство у перший день прострочення нараховує клієнту штраф у розмірі 100% від суми несплаченого у встановлені графіком платежів строки платежу. Штраф нараховується за порушення по кожному платіжному (розрахунковому періоду) окремо. Загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства України про споживче кредитування. Тобто, нарахована заборгованість відповідає погодженим умовам за кредитом. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 05 грудня 2025 року вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки відповідно до положень ч.6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 12 березня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір №26500-03/2025, на підставі якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. строком на 120 днів з кінцевою датою погашення кредиту 09 липня 2025 року. Денна процентна ставка становить 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом. Комісія за видачу кредиту становть 800,00 грн., що складає 10,00 % від суми кредиту.
29 липня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №29072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, у тому числі за кредитним договором №26500-03/2025 від 12 березня 2025 року.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 27520,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 6480,00 грн., заборгованості за штрафом в розмірі 13040,00 грн.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст.3 цього ж Закону, електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Згідно зі ст.4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція- відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 , кредитні кошти нею отримані.
За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору №26500-03/2025 від 12 березня 2025 року.
Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодилася з його умовами та правилами надання кредиту.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19.
ТOB «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за вищевказаним договором виконало у повному обсязі, а саме надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Зазначений договір є чинним та підлягає виконанню сторонами.
Факт отримання грошових коштів від ТOB «Стар Файненс Груп» відповідач не заперечувала.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №26500-03/2025 від 12 березня 2025 рокує належним позивачем.
Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору №26500-03/2025 від 12 березня 2025 року, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8000,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 6480,00 грн. підлягають задоволенню.
Щодо стягнення заборгованості за штрафом в розмірі 13040,00 грн. суд зазначає, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Отже, на період дії воєнного стану штрафні санкції стягненню з відповідача не підлягають, у зв`язку з цим, викладені у відзиві на позовну заяву доводи представника відповідача про відмову у стягненні штрафних санкцій суд вважає обгрунтованими.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 13040,00 грн. задоволенню не підлягають, а вже стягнений штраф в розмірі 2960,00 грн. підлягає зарахуванню в тіло кредиту.
Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду, в розмірі 2422,40 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.10-13, 76-80, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ: 35625014, ІВАN № НОМЕР_2 в АТ «Таскомбанк», заборгованість за кредитним договором №26500-03/2025 від 12 березня 2025 року врозмірі 11520 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5040 (п`ять тисяч сорок) грн. 00 коп. та заборгованості за відсотками в розмірі 6480 (шість тисяч чотириста вісімдесят) грн. 00 коп., а також стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

 Суддя	  Я. Ю. Костеленко