ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/2805/26
провадження № 3/753/1490/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Якусик О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 585619, 07 лютого 2026 року о 16 год. 20 хв. у місті Києві по вул. Центральна - вул. 128А Садова, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «CHEVROLET BOLT EV» д.н.з НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не врахував погодні умови, ожеледицю, засніженість, не вибрав безпечної швидкості руху, намагаючись уникнути зіткнення змінив напрямок руху вправо та втративши керування здійснив наїзд на керамічний забор і інерційним шляхом зіткнувся з автомобілем ТОЙОТА д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби та забор отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3. б, п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ДТП визнав частково, зазначивши, що фактична ширина проїзна частина дороги, по якій він рухався, не дозволяла зустрічний роз`їзд двох транспортних засобів та по суті вона є одноколійною дорогою, дорожнє покриття було вкрите ожеледицею, а сам виїзд мав обмежену оглядовість через паркан. Виявивши транспортний засіб, який повертав на вулицю, по якій він рухався, він вжив заходів до запобігання зіткненню, якого через викладені вище обставини уникнути не вдалося. Вважає, що у вказаній ДТП наявна вина і іншого учасника, який виконував маневр повороту, не переконавшись у його безпечності, зважаючи на ширину проїзної частини та стан покриття, і не вжив достатніх заходів задля уникнення зіткнення. У підтвердження своїх доводів надав фотографії з місця ДТП. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до пп. б) п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно із п. 1.2 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4 ПДР).
Пунктом 10.1.ПДР встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Як передбачено п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, наданих учасниками ДТП пояснень, фотографій з місця ДТП вбачається, що в разі виконання водієм ОСОБА_1 вищенаведених вимог ПДР можливо було уникнути зіткнення транспортних засобів.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, поясненнями учасників ДТП, які вивчені та досліджені судом.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє дійти висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Посилання ОСОБА_1 на те, що водій автомобіля ТОЙОТА д.н.з. НОМЕР_2 , виконуючи маневр повороту на вул. 128 Садову, не переконався у його безпечності і не вжив достатніх заходів задля уникнення зіткнення, суд відхиляє з огляду на відсутність у матеріалах справи достатніх даних, які б свідчили про наявність у нього технічної можливості уникнути зіткнення та про невідповідність його дій у вказаній дорожній обстановці Правилам дорожнього руху. Водночас вказані доводи ОСОБА_1 щодо можливої наявності також вини іншого водія у ДТП не спростовують порушення ним наведених вище вимог ПДР та не виключають наявності у його діях складу адміністративного правопорушення.
Беручи до уваги характер правопорушення, відсутність обставини, що обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.
Керуючись ст. 124, 251, 252, 268, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. на користь держави.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя         Олександр ЯКУСИК