Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 р. Справа № 520/17234/25 
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор", в якому просить суд:
1) визнати протиправною відмову Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», яка полягає у ненаданні адвокату Шевченко Дар`ї Станіславні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , інформації та копії документів, що запитуються в адвокатському запиті від 22.06.2025 №16, а саме: копії арматурної картки ОСОБА_1 та копії довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна;
- зобов`язати Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» надати адвокату Шевченко Дар`ї Станіславні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , інформацію та копії документів, що запитуються в адвокатському запиті від 22.06.2025 №16, а саме: копії арматурної картки ОСОБА_1 та копії довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна;
2) визнати протиправною відмову Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування, яке не було ним отримано на день звільнення;
- зобов`язати Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію замість предметів речового майна особистого користування, яке не було ним отримано на день звільнення;
- стягнути з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи (на професійну правову допомогу).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно:
1) не надано інформації та копії документів, що запитуються в адвокатському запиті від 22.06.2025 №16, а саме: копії арматурної картки ОСОБА_1 та копії довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна;
2) не нараховано та не виплачено грошову компенсацію замість предметів речового майна особистого користування, яке не було ним отримано на день звільнення.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.
Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що відповідно до довідки № 12/ОК-320 від 30 липня 2025 року ОСОБА_1 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України з 13 листопада 2018 року по 22 травня 2025 року.
Відповідно до наказу №124/ОС-25 від 22 травня 2025 року, ОСОБА_1 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби, відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 р. № 578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально - виконавчої служби» п. 29 «Особам, які звільняються із служби через службову невідповідність, за порушення дисципліни, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення, речове майно особистого користування не видається, а вартість виданих предметів, строк носіння яких не закінчився, утримується із зазначених осіб з урахуванням зносу».
Державна установа «Харківський слідчий ізолятор» довідку про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, що належить ОСОБА_1 не складала, оскільки позивача звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби з посади старшого оперуповноваженого оперативного відділу державної установи «Харківський слідчий ізолятор», відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.
Ухвалою суду про відкриття провадження також витребувано у відповідача копії наступних документів:
- арматурної картки ОСОБА_1 ;
- довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, що належить ОСОБА_1 .
На виконання ухвали суду представником відповідача надано пояснення разом з копією арматурної картки ОСОБА_1 №354, а також довідку від 22.07.2025 №12/7-416в за підписом заступника начальника СІЗО з інтендантського та комунально - побутового забезпечення - начальника відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Харківський слідчий ізолятор», в якій зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 року №578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби» п. 29 «Особам, які звільняються із служби через службову невідповідність, за порушення дисципліни, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення, речове майно особистого користування не видається, а вартість виданих предметів, строк носіння яких не закінчився, утримується із зазначених осіб з урахуванням зносу» та враховуюче те що ОСОБА_1 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби, відповідно до. частини п`ятої статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, наказ №124/0025 від 22 травня 2025 року, довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна не складалась.
Через систему "Електронний суд" представником позивача надіслано відповідь на відзив, в якій викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві та у додаткових поясненнях заперечень.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 проходив службу в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".
Наказом Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" від 22 травня 2025 року №124/ОС-25 "Про звільнення зі служби" звільнено 22 травня 2025 року з Державної кримінально-виконавчої служби України підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 (Д-014584) з посади старшого оперуповноваженого оперативного відділу державної установи «Харківський слідчий ізолятор», відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну полінію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.
Адвокат позивача звернувся до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" із адвокатським запитом від 22.06.2025 №16, в якому відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" просив надати:
1. Копію арматурної картки ОСОБА_1 (Д-014584).
2. Копію довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.
Листом Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" від 23.06.2025 повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 р. №578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби» п. 29 «Особам, які звільняються із служби через службову невідповідність, за порушення дисципліни, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення, речове майно особистого користування не видається, а вартість виданих предметів, строк носіння яких не закінчився, утримується із зазначених осіб з урахуванням зносу».
Відповідно до наказу №124/0025 від 22 травня 2025 року ОСОБА_1 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби, відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.
Також, адвокат позивача звертався до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" із адвокатським запитом від 22.06.2023 №17, в якому просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (Д-014584) грошову компенсацію замість предметів речового майна особистого користування відповідно до реквізитів особового рахунку, на який останній отримував грошове забезпечення; надати платіжну інструкцію за результатами перерахування грошових коштів.
На адвокатський запит листом Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" від 25.06.2025 №12/9-3074/Кр повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 р. № 578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби» п. 29 «Особам, які звільняються із служби через службову невідповідність, за порушення дисципліни, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення, речове майно особистого користування не видається, а вартість виданих предметів, строк носіння яких не закінчився, утримується із зазначених осіб з урахуванням зносу». Відповідно до наказу №124/0025 від 22 травня 2025 року ОСОБА_1 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби, відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, тому грошова компенсація замість предметів речового майна не нараховувалась.
Не погоджуючись з відмовою у виплаті компенсації неотриманого речового майна та невидачею відповідної довідки, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування, яке не було ним отримано на день звільнення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 №2713-IV, держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 №578 "Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби", затверджений Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби (далі - Порядок №578), який визначає механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами.
Пунктом 2 Порядку №578 визначено, що речовим забезпеченням є задоволення потреб персоналу у формі одягу, взутті, натільній білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, тканинах для пошиття форми одягу, нарукавних знаках і знаках розрізнення, спеціальному одязі та взутті, санітарно-господарському майні, постовому одязі, ремонтних матеріалах (далі - речове майно), що дає змогу створити необхідні умови для виконання персоналом службових завдань.
За приписами пункту 3 Порядку №578 речове майно за цільовим призначенням є речовим майном поточного забезпечення, а за використанням поділяється на майно особистого користування та інвентарне майно.
Пунктом 23 Порядку №578 встановлено, що грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається Мін`юстом за пропозицією Державної установи Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до їх закупівельної вартості.
За приписами пункту 27 Порядку №578 під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього за цінами, що діють на день підписання наказу про звільнення.
Відповідно до пункту 60 Порядку №578, для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи, підприємства для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.
Таким чином, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби під час звільнення на підставі їх заяви виплачується грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, у зв`язку з чим оформляється відповідна довідка.
Разом з тим, наказом Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" від 22 травня 2025 року №124/ОС-25 "Про звільнення зі служби" звільнено 22 травня 2025 року з Державної кримінально-виконавчої служби України підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 (Д-014584) з посади старшого оперуповноваженого оперативного відділу державної установи «Харківський слідчий ізолятор», відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну полінію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.
В довідці від 22.07.2025 №12/7-416в за підписом заступника начальника СІЗО з інтендантського та комунально - побутового забезпечення - начальника відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Харківський слідчий ізолятор» зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 року №578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби» п. 29 «Особам, які звільняються із служби через службову невідповідність, за порушення дисципліни, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення, речове майно особистого користування не видається, а вартість виданих предметів, строк носіння яких не закінчився, утримується із зазначених осіб з урахуванням зносу» та враховуюче те що ОСОБА_1 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби, відповідно до. частини п`ятої статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, наказ №124/0025 від 22 травня 2025 року, довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна не складалась.
Згідно п.29 Порядку №578, особам, які звільняються із служби через службову невідповідність, за порушення дисципліни, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення, речове майно особистого користування не видається, а вартість виданих предметів, строк носіння яких не закінчився, утримується із зазначених осіб з урахуванням зносу.
Зважаючи, що зі служби в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" позивач звільнений у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, відповідно, в даному випадку речове майно особистого користування не видається, довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна не формується, отже відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.
Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача надати на адвокатський запит від 22.06.2025 №16 копії арматурної картки ОСОБА_1 та копії довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з статтею 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. 
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначені Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (у редакції від 08.10.2023).
Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина перша стаття 1 Закону № 2939-VI ).
З огляду на пункт 1 частини першої статті 13 Закону "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Відповідач, реалізуючи свої повноваження, наділений правом вчиняти певні дії на підставі та в межах чинних норм законодавства України, зокрема, надавати інформацію на звернення громадян у порядку Закону "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI.
Судом встановлено, що адвокат позивача звернувся до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" із адвокатським запитом від 22.06.2025 №16, в якому відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" просив надати:
копію арматурної картки ОСОБА_1 (Д-014584).
копію довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.
До вказаного адвокатського запиту представником позивача було долучено ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, витяг з договору про надання правової допомоги.
Листом Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" від 23.06.2025 повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 р. №578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби» п. 29 «Особам, які звільняються із служби через службову невідповідність, за порушення дисципліни, у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення, речове майно особистого користування не видається, а вартість виданих предметів, строк носіння яких не закінчився, утримується із зазначених осіб з урахуванням зносу». Відповідно до наказу №124/0025 від 22 травня 2025 року ОСОБА_1 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби, відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.
Таким чином, представник позивача вважає протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилися у ненаданні на адвокатський запит арматурної картки ОСОБА_1 №354 та довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.
Юрисдикцію у спорах щодо адвокатських запитів слід визначати з урахуванням того, кому такий запит адресований. Якщо отримувачем адвокатського запиту є особа приватного права, то правовідносини адвоката з такою особою є суто приватноправовими та регулюються частиною першою статті 19 Конституції України, Цивільним кодексом України і Законом України "Про інформацію". Якщо адвокатський запит поданий до суб`єкта владних повноважень, то з останнім в адвоката виникають публічно-правові відносини, які регулюються частиною другою статті 19 Конституції України та Законом№2939-VI.
Правові засади організації діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) (у редакції від 15.11.2024).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
За визначенням частини першої статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.
Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.
Частиною другою вказаної статті Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Таким чином, Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює обов`язок для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, надати повну відповідь не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У свою чергу, з метою захисту професійних прав адвокатів чинним законодавством передбачений механізм притягнення посадових осіб до відповідальності за ненадання відповіді на адвокатський запит чи надання неповної відповіді, зокрема, ст. 212-3 Кодексом України про адміністративні правопорушення (у редакції від 01.02.2025) передбачено, що неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З огляду на встановлені судом обставини справи, адвокатом Шевченко Д.С. був спрямований саме адвокатський запит у відповідності та порядку ст. ст. 20, 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Спрямування такого запиту, є реалізацією адвокатом свого права визначеного цим Законом.
Суд зазначає, що в цій справі фактично виникли правовідносини між адвокатом Шевченко Д.С. і суб`єктом владних повноважень в особі відповідача щодо реалізації права саме адвоката отримувати подавати адвокатський запит з метою захисту прав довірителя, права ж позивача в межах даної справи не є порушеними, оскільки позивач не є адвокатом, а тому законом установлено інший порядок притягнення до відповідальності посадових осіб за ненадання відповіді на адвокатський запит чи надання неповної відповіді, окрім того, суб`єктом звернення повинна бути особа права якої були порушені.
Таким чином, правильним способом захисту порушених прав саме адвоката є викладений вище порядок притягнення до відповідальності, який встановлено спеціальним законом.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №640/16398/19.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат щодо сплати судового збору та витрат на правничу допомогу відповідно до положень КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" (вул. Полтавський Шлях, буд. 99, м. Харків, 61093, код ЄДРПОУ 08564587) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.