П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/26435/24	
Перша інстанція: суддя Василяка Д.К.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Бітова А.І., 
Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 8 січня 2026р. про прийняття звіту про виконання рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2024р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, у якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області з 4.07.2024р. перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, із урахуванням різниці, що була виплачена.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2024р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області з 4.07.2024р. перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, із урахуванням різниці, що була виплачена.
Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 968,96грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2025р. задоволено заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №420/26435/24.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області та його посадову особу - начальника управління Буряченка Олександра Євгеновича до ст.382 КАС України подати у місячний термін з моменту отримання ухвали суду до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення по адміністративній справі №420/26435/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.
25.07.2025р. до Одеського окружного адміністративного суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов звіт про виконання судового рішення у даній справі, в якому зазначено, що на виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. по справі №420/26435/24 ОСОБА_1 з 4.07.2024р. пенсію за віком перераховано із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки (середній заробіток за (2021-2023 роки) – 13 559,41грн.) рішенням від 7.04.2025р. №951240112212. Розмір пенсії з 4.07.2024р. після виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. по справі №420/26435/24 становить 2 725грн.. З 1.03.2025р. та станом на дату надання відповіді 3038грн. Таким чином, визначені рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. по справі №420/26435/24 зобов`язання виконані в порядку встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 4 вересня 2025р. прийнято звіт ГУ ПФУ в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. у справі №420/26435/24.
Встановлено ГУ ПФУ в Одеській області новий строк для подання звіту про фактичне виконання в повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. у справі №420/26435/24 - 30 (тридцять) календарних днів з дня отримання цієї ухвали.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2025р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 4 вересня 2025р. скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
При цьому, 7.10.2025р. ГУ ПФУ в Одеській області подало звіт на виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. по справі №420/26435/24.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 8 січня 2026р. прийнято звіт ГУ ПФУ в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. у справі №420/26435/24.
Не погодившись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у прийнятті звіти, зобов`язати відповідача подати новий звіт та про накладення на керівника відповідача штрафу.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи ухвалу про прийняття звіту, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до матеріалів справи ГУ ПФУ в Одеській області застосував показник середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки у розмірі 13 559,41грн., у зв`язку із чим суд зробив висновок про те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. по справі №420/26435/24 виконано відповідачем у відповідності до резолютивної частини рішення.
Відносно зменшення ГУ ПФУ в Одеській області коефіцієнту заробітку ОСОБА_1 з 0.99184 до 0,48968 суд зазначив, що в даному випадку між сторонами фактично виник новий спір з приводу визначення розміру пенсії (її складових) після подання позивачем заяви про перехід з одного виду пенсії на інший.
Таким чином, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем щодо зменшення коефіцієнту заробітку становлять окремий публічно-правовий спір, не пов`язаний зі спором, що був на розгляді суду в межах цієї справи, оскільки перерахунок пенсії здійснено за іншого правового регулювання та з інших підстав.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013р. №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013р. взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00, від 20.07.2004р.) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15.05.2019р. № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7.06.2005р., заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004р., заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009р., заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28.11.2006р., заява №30779/04).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої ст.129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019р. №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Схожі висновки Конституційний Суд України зробив у рішеннях від 1.03.2023р. у справі №2-р(ІІ)/2023 (щодо рівноправності сторін під час судового контролю за виконанням судового рішення) та від 19.04.2023р. у справі №4-р(ІІ)/2023 (щодо особових даних у судовому рішенні).
Відповідно до частини першої, другої ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.
Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23.04.2020р. у справі №560/523/19, від 1.02.2022р. у справі 420/177/20 та від 18.05.2022р. у справа №140/279/21.
Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26.01.2021р. у справі №611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).
Також колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Вищенаведені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1.02.2022р. справі №420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021р. у справі №611/26/17, від 7.02.2022р. у справі №200/3958/19-а, від 24.07.2023р. у справі №420/6671/18 та від 1.05.2023р. у справі №520/926/21.
Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами ч.5 ст.382-1 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування у зв`язку із невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.
Як вбачається із матеріалів справи, що 7.10.2025р. ГУ ПФУ в Одеській області було подано звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. по справі №420/26435/24.
У звіті зазначено наступне: «на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. по справі №420/26435/24 ОСОБА_1 , з 4.07.2024р. пенсію за віком перераховано із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки (середній заробіток за (2021-2023 роки) - 13559,41) рішенням від 7.04.2025р. №951240112212. 
Розмір пенсії з 4.07.2024р. після виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. по справі №420/26435/24 не змінився та становить 2 725грн. 3 1.03.2025р. та станом на дату надання відповіді 3 038грн.. 
Відповідно до абзацу першого та абзацу п`ятого ст.40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: «Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.» 
Страховий стаж ОСОБА_1 починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, тому для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. 
Оскільки довідку про заробітну плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року яка необхідна для обчислення пенсії, заявницею не надано то період заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року автоматично зараховано нулями, що призвело до зменшення коефіцієнту заробітку з 0.99184 до 0,48968. 
Розмір пенсії з надбавками після виконання вищезазначеного рішення не змінився та становить 2 725грн., так як, відповідно до Постанови КМУ від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», загальний розмір пенсії у осіб, які не працюють і не мають страхового стажу, чоловіки 35 років, жінки 30 років, не може бути менше 2 725грн.. 
Для можливості проведення більш доцільного розрахунку пенсії заявниці листом від 19.09.2025р. №1500-0307-8/156307 запропоновано звернутись за перерахунком пенсії та надати довідку про заробітну плату, за період роботи в Флоранській восьмирічній школі Красноокнянського району Одеської області на посаді вчителя географії та історії, за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв, яка має відповідати формі, передбаченій додатком 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1. 
На підприємство також надіслано листа №1500-0307-6/123174 від 15.07.2025 про необхідність видачі вищезазначеної довідки. 
Таким чином, визначені рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 3.12.2024р. по справі №420/26435/24 зобов`язання виконані в порядку встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління.».
Надаючи оцінку вказаному звіту, судова колегія звертає увагу, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2025р. при скасуванні ухвали Одеського окружного від 4.09.2025р. було акцентовано увагу на обставинах щодо зменшення індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії з 0,99184 на 0,40964.
У поданому звіті від 7.10.2025р. ГУ ПФУ в Одеській області зазначило про інше правове регулювання та про відсутність довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року.
Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії пенсійної справи, що листом за №1500-0307-6/123174 від 15.07.2025р. ГУ ПФУ в Одеській області направлено запит щодо витребування довідки за період роботи в Флоранській восьмирічній школі Красноокнянського району Одеської області з 1.01.1987р. по 31.12.1991р., оскільки довідка про заробітну плату наявна в матеріалах пенсійної справи не відповідає формі (а.с.80).
При цьому, листом від 19.09.2025р. за №1500-0307-8/156307 ГУ ПФУ в Одеській області запропонувало ОСОБА_1 звернутись до відповідача із заявою про надання довідки про заробітну плату за період роботи в Флоранській восьмирічній школі Красноокнянського району Одеської області з 1.01.1987р. по 31.12.1991р. (а.с.81).
Судова колегія звертає увагу, що про вказане повідомлення ОСОБА_1 зазначає в апеляційній скарзі.
Отже, з урахування викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що зниження індивідуального коефіцієнту заробітку пов`язане із відсутністю необхідних документів про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, у зв`язку із чим, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про фактичне виникнення нового спору з приводу визначення розміру пенсії (її складових) після подання позивачем заяви про перехід з одного виду пенсії на інший.
При цьому, апеляційний суд враховує активні дії ГУ ПФУ в Одеській області, направлені на вжиття заходів щодо проведення більш доцільного перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зокрема, таких як направлення запитів на витребування довідки про заробітну плату від 15.07.2025р. та від 23.10.2025р..
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для прийняття звіту про виконання рішення суду.
У доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,312,316,325 КАС України, судова колегія,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 8 січня 2026р. про прийняття звіту про виконання рішення залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.А. Шевчук