П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/59/26
Провадження № 3/348/68/26

02 березня 2026 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшла з Надвірнянського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановила:
01.01.2026 о 01 год. 36 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Мазепи в м.Надвірна Івано-Франківської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Його захисник Голіней Л.Д. у ході судового розгляду зазначила, що ОСОБА_1 не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення. На місці події ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, проведенного поліцейським, тому поїхав в заклад охорони здоров`я для встановлення стану сп`яніння. За результатами огляду у закладі охорони здоров`я встановили, що він не перебуває у стані сп`яніння. Також захисник звернула увагу суду на те, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи не є безперервним, працівники поліції тиснули на ОСОБА_1 і зазначали, що його відмова від проходження огляду на місці події буде прирівнюватися до керування у стані сп`яніння. ОСОБА_1 не повідомили про причини зупинки, не роз`яснили права. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні тесту у закладі охорони здоров`я, такий огляд не було йому забезпечено.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з’ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться такими доказами: 
- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 14.10.2026, відповідно до якого прилад "Газоаналізатор Alcotest 6810" відмовідає вимогам ДСТУ 8950:2019, а отже є придатним до використання; 
- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого зазначено ознаки, на підставі яких виникла необхідність у проведенні огляду, прилад, яким здійснювався огляд - "Alcotest 6810" та результат огляду - встановлено стан сп`яніння - 1,10 проміле; 
- результатом огляду на стан сп`яніння, який був проведений 01.01.2026 о 01.36 за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,10 проміле;
Слід зазначити, що даний доказ є належним, оскільки містить інформацію про обставини, які підлягають доказуванню. При проведенні огляду було дотримано процедуру, визначену законом, додатково процедуру проведення огляду було зафіксовано на боді-камеру працівників поліції, а отже доказ є допустимим. Результат огляду є достовірним, оскільки прилад, яким проведено огляд пройшов повірку, відповідно до визначеного законом порядку в ДП "Укрметртестстандарт", за результатами якої було видано відповідне свідоцтво. Установа, яка проводила повірку вказаного приладу, уповноважена на виконання таких функцій відповідно до закону, сумнівів у тому, що дані повірки є достовірними немає, оскільки стороною захисту не надано на спростування цього жодних доказів, які можуть бути допустимими засобами доказування цих обставин, зокрема, висновку експерта про те, що прилад зафіксував недостовірний результат огляду;
- відеозаписом, на якому зафіксовано процедуру проведення огляду на стан сп`яніння. Зокрема, працівники поліції після зупинки транспортного засобу виявили у ОСОБА_1 явні зовнішні ознаки, що свідчать про йомвірне перебування особи у стані алкогольного сп`яніння та можуть бути достатньою підставою для працівників поліції для проведення огляду водія на стан сп`яніння. Сам ОСОБА_1 відповів, що святкував Новий рік та випив невелику кількість шампанського. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, на свій вибір обрав мундштук для перевірки стану алкогольного сп`яніння, оскільки не заперечував факт вживання алкоголю. Мундштук він розпаковував особисто. Не мав зауважень щодо герметичності пакування. Працівник поліції зробив пробний забір повітря і показав ОСОБА_1 , що рівень алкоголю у приладі становить 0,00 проміле. Після цього, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Слід зазначити, що на цьому етапі закон визначає обов`язок особи пройти такий огляд, результат огляду склав 1,10 проміле. Будь-яка інша поведінка особи становить склад адміністративного правопорушення. Про це працівники поліції попередили ОСОБА_1 . При цьому на особу не чинили жодного тиску. Жодних зауважень до дій працівників поліції у ОСОБА_1 не було. Після проходження огляду ОСОБА_1 роз`яснили можливість проведення повторного огляду у медичному закладі, якщо він не погоджується з результатом огляду. ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі відмовився. Слід зазначити, що надані на дослідження суду відео є інформативними, на них зафіксовано повністю процедуру огляду та процедуру ознайомлення з протоколом та роз`яснення прав, а тому суд визнає зазначений доказ допустимим. При ознайомленні зі змістом протоколу ОСОБА_1 зазначив, що у нього немає зауважень до дій працівників поліції. Також ОСОБА_1 погодився залишити на місці зупинки транспортний засіб та не керувати ним, оскільки він перебуває у стані алкогольгого сп`яніння.
Оцінюючи подані докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять відомості про фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та з їх допомогою суд встановив обставини, що підлягають доказуванню, та вони зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Працівники поліції діяли в межах своєї компетенції та у порядку, визначеному законом.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
За наведених обставин, суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо того, що працівники поліції тиснули на ОСОБА_1 і змусили його таким чином пройти огляд на місці зупинки та не надали йому можливість пройти цей огляд у медичному закладі. Крім цього, на відео записі не зафіксовано, що ОСОБА_1 не визнавав факту вживання алкоголю і хотів пройти огляд виключно у медичному закладі. Навпаки він сам визнав, що вживав алкоголь і добровільно погодився проходити огляд, з результатом якого погодився. На відеозаписі також зафіксовано, що до місця зупинки підійшов знайомий ОСОБА_1 , який пропонував працівникам поліції "вирішити питання мирно". 
Щодо долученого висновку про результат медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, який долучено стороною захисту, суд зазначає, що оскільки працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі. ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився. Однак орієнтовно через півтори години після огляду на місці зупинки пройшов огляд у медичному закладі самостійно. Зважаючи на розрив у часі між проходження оглядів, суд доходить висновку, що результат медичного огляду, який був проведений ОСОБА_1 о 03.00 не спростовує результату огляду на місці зупинки, який проводили о 01.40.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника суддя врахувала характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а тому вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з порушника в дохід держави слід стягнути 665,60 гривень судового збору.
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя, 
постановила:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги беззадоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушень.  

Суддя Матолич В.В.