П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/4443/25	

Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів –Джабурії О.В.,
Кравченка К.В.,
при секретарі судового засідання Худику С.А,
за участю представника апелянта Копиця С.М.,
представника позивача – адвоката Міркун О.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОРП ЕСТЕЙТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

12 лютого 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «КОРП ЕСТЕЙТ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.10.2024 року №45547/15-32-04-06, яким встановлено порушення строку сплати сум грошового зобов`язання з податку на прибуток та застосовано штрафні санкції на суму 549 540,10 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач, не заперечуючи факт порушення строку сплати на 1-2 дні, зазначив, що був об`єктивно позбавлений можливості вчасно оплатити податкові зобов`язання внаслідок введення Національним банком України технічних обмежень в системі електронних платежів.
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що підставою для звільнення платника податків від відповідальності за порушення строку розрахунку з бюджетом є прийнята податковим органом заява щодо неможливості виконання податкових зобов`язань, яка подається відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року. Позивач таку заву не подавав, тому не дотримався встановленого порядку підтвердження неможливості виконання платником податків своїх зобов`язань у період воєнного стану.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05листопада 2025 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про добросовісність дій платника податків, оскільки судом не досліджувалось питання, які саме дії вчинялись ТОВ «КОРП ЕСТЕЙТ`для недопущення порушення строків сплати податкових зобов`язань. В даному аспекті апелянт наголошує на недотримані позивачем Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків та, як насідок, відсутності підстав для звільнення його від відповідальності у вигляді нарахованих штрафних санкцій.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «КОРП ЕСТЕЙТ» (ЄДРПОУ 43827732) подано до податкового органу декларації за наступні періоди:
- уточнюючий розрахунок до декларації за 2021 рік №9435250759 (донараховано до сплати 7 961 122 грн) (+ сума штрафних санкцій 3% на суму 238 834 (а.с.145-146);
- уточнюючий розрахунок до декларації за 2022 рік №9314367015 (донараховано до сплати 891 190 грн) (а.с.143-144);
- звітну декларацію за 9 місяців 2023 року (3 квартали 2023 року) (після терміну надання) №9358568045 (донараховано до сплати 2 430 356 грн) (а.с.141-142).
Датою подання вищевказаних податкових декларацій до податкового органу є 31.12.2023 року, що підтверджується квитанціями про доставку документів до ДПС України (а.с. 92, 99, 106, 134-136).
Оплата підприємством за вищевказаними податковими деклараціями донарахованих податкових зобов`язань проведена 02.01.2024 року, що позивачем за час розгляду справи не заперечувалось та підтверджується витягом з КОР (а.с. 133).
Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на прибуток за звітні (податкові) періоди: 2021 рік, 2022 рік, 3 квартали 2023 року, 2023 рік. За результатами перевірки 27.08.2024 складений акт №36923/15-32-04-06/43827732, у висновку якого зазначено про виявлення порушення п.57.1 ст.57, абз. «а» п.50.1 ст.50 ПК України в частині несвоєчасної сплати підприємством позивача узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток за звітні (податкові) періоди: 2021 рік, 2022 рік, 3 квартали 2023 року, 2023 рік.
Враховуючи зазначені висновки, контролюючим органом 21.10.2024 року прийнято податкове повідомлення-рішення №45547/15-32-04-06, яким на підприємство накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 549 540,10 грн за затримку на 1 та 2 календарних днів сплати грошового зобов`язання у розмірі 10 990 802 грн. 
До податкового повідомлення-рішення додано форму, в якій розраховано штрафні (фінансові) санкції за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання відповідно до ст.124 ПК України (а.с.18).
Вважаючи протиправним прийняте податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у ТОВ «КОРП ЕСТЕЙТ» була відсутня можливість сплатити податкові зобов`язання у встановлений законом строк (31.12.2023 року), враховуючи обмеження, встановлені Національним банком України. На думку суду, несвоєчасна сплата податкового зобов`язання відбулася не з вини платника, а через встановлені НБУ обмеження, що виключає накладення санкцій.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульована Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі – ПК України).
Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового та іншого законодавства.
Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов`язком визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та /або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПКУ.
За п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація - документ, що подається платником податків контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошових зобов`язань, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податків від обов`язків нарахування і сплати податку і збору.
У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку (абзац 1 п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України).
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, зокрема, надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу або при визначенні бази оподаткування відповідно до підпункту 141.9-1.3 пункту 141.9-1 статті 141 цього Кодексу у разі здійснення контрольованих операцій, якщо їх умови не відповідають принципу "витягнутої руки" у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним (пп. «а» п. 50.1 ст.50 ПК України).
Тобто платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати до подання такого уточнюючого розрахунку. 
Згідно п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкових зобов`язань, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку передбаченого ПКУ для подання податкової декларації.
Згідно п.124.1 ст.124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Як було зазначено в акті про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток №36923/15-32-04-06/43827732 від 27.08.2024 року, контролюючим органом виявлено порушення підприємством п.57.1 ст.57, абз. «а» п.50.1 ст.50 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток за звітні (податкові) періоди: 2021 рік, 2022 рік, 3 квартали 2023 року, 2023 рік.
Судом встановлено, що підприємством 31.12.2023 року подано до податкового органу декларації за наступні періоди: 
- уточнюючий розрахунок до декларації за 2021 рік №9435250759, 
- уточнюючий розрахунок до декларації за 2022 рік №9314367015, 
- звітну декларацію за 9 місяців 2023 року (після терміну надання) №9358568045. 
Водночас, оплата підприємством за вищевказаними донарахованими зобов`язаннями 
проведена лише 02.01.2024 року, тобто із пропуском строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання на 2 дні.
В обґрунтування пропуску строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання сторона позивача посилається на те, що несвоєчасна сплата податку на прибуток відбулася не з вини платника, а через встановлені НБУ обмеження.
З цього приводу суд вірно зазначив, що згідно п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку зі сплати конкретного виду податку та завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.
Постановою правління Національного банку України від 03.03.2023 року №16 затверджено Інструкцію про виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті (далі – Інструкція)
Згідно п.2 розділу І Інструкції закріплено, що СЕП - державна платіжна система міжбанківських розрахунків, що забезпечує проведення міжбанківських операцій між учасниками СЕП із застосуванням електронних засобів приймання, оброблення, передавання та захисту інформації. Функціонування СЕП забезпечується програмно-технічним комплексом - центр оброблення СЕП (далі - ЦОСЕП), який розміщений у Національному банку.
Згідно п.12 розділу ІІ Інструкції учасниками СЕП можуть бути банки-резиденти, їх філії та філії іноземних банків, а також Державна казначейська служба України та інші суб`єкти, визначені законом, за умови дотримання вимог, установлених цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами Національного банку.
Відповідно до п.43 розділу VI Інструкції списання коштів з рахунку учасника СЕП у Національному банку здійснюється за платіжними інструкціями, що надійшли від учасника СЕП - власника рахунку або сформовані Національним банком у випадках, визначених законом або обумовлених договором.
Згідно п.23-1 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України визначено, що єдиний казначейський рахунок - рахунок, відкритий центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (далі - Казначейство України), у Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України, на якому консолідуються кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, кошти інших клієнтів, які відповідно до законодавства знаходяться на казначейському обслуговуванні (включаючи кошти, зараховані на єдиний рахунок).
Аналізуючи вищезазначене, здійснення будь-яких оплат на користь Державної казначейської служби України можливо виключно за використання СЕП.
Разом з тим, згідно п.2 постанови Правління Національного банку України від 20.12.2023 року №170 на підставі звернення Державної казначейської служби України встановлено обмеження на роботу в системі електронних платежів Національного банку України для Державної казначейської служби України 30, 31 грудня 2023 року та 01 січня 2024 року згідно з додатком 1 до цієї постанови.
Додатком 1 до вищевказаної постанови є Регламент роботи системи електронних платежів Національного банку України та порядок роботи банківської системи України в період завершення звітного року (далі – Регламент).
За п.6 Регламенту 30 та 31 грудня 2023 року фінансові повідомлення (платіжні та інформаційні) від/на адресу Державної казначейської служби України (коди ID НБУ 820172 та 899998) через СЕП не приймаються.
За п.12 Регламенту 01 січня 2023 року фінансові повідомлення (платіжні та інформаційні) від/на адресу Державної казначейської служби України (коди ID НБУ 820172 та 899998) через СЕП не приймаються.
Тобто, враховуючи вищевказані приписи, у період з 30.12.2023 року по 01.01.2024 року включно учасники СЕП НБУ не мали можливості здійснювати платежі на адресу Казначейства.
У постанові від 01.07.2020 року у справі №804/4602/16 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, згідно якого у разі несвоєчасного або перерахування не в повному обсязі суми податкового зобов`язання з вини банку платника такий платник звільняється від фінансової відповідальності у вигляді штрафу та/або пені, однак, не звільняється від обов`язку сплатити в повному обсязі податкове зобов`язання.
Товариство не заперечує факт сплати грошових зобов`язань з порушенням граничного терміну, проте слушними є доводи з приводу того, що у ТОВ «КОРП ЕСТЕЙТ» була відсутня можливість сплатити податкові зобов`язання у встановлений законом строк (31.12.2023 року) за поданими податковими деклараціями 31.12.2023 року, оскільки існували обмеження, встановлені постановою Національного банку України від 20.12.2023 року №170. 
Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених за платником податків у ст.ст.16, 36 Податкового кодексу України.
Отже, платник податків не може нести фінансову відповідальність за наслідки технічних та регламентних рішень, прийнятих державою в особі НБУ та органів Казначейства, оскільки з його боку не було порушень податкової дисципліни.
Окремо колегія суддів акцентує увагу на хибності доводів контролююча органу про необхідність позивачу подати заяви за п. п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, оскільки зазначена норма регулює випадки неможливості виконання податкових обов`язків у зв`язку з наслідками збройної агресії та воєнного стану. Проте затримка сплати податкових зобов`язань обумовлена технічною перервою у роботі банківської та казначейської системи (технічні та адміністративні обмеження роботи СЕП НБУ), а не наслідками воєнних дій чи індивідуальними обставинами платника податків, що виключає необхідність подання заяви.
З огляду на встановлені обставини під час розгляду даної справи колегія суддів констатує, що дії позивача неможливо кваліфікувати як умисне невиконання чи неналежне виконання вимог ПК України під час сплати підприємством узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток, тому прийняте податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.10.2024 року №45547/15-32-04-06 є протиправним та підлягає скасуванню.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.308,310,315, 316,321, 322, 325, 328,329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року –залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 19 лютого 2026 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко