У Х В А Л А
13 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 5497/99/25
провадження № 61-3532ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Домущі Василь Сергійович, на рішення Болградського районного суду Одеської області від 27 травня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Городненська сільська рада Болградського району Одеської області в особі Органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. 
Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 27 травня 2025 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року, відмовлено у задоволенні позову.
24 січня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Домущі В. С. засобами поштового зв`язку вперше надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Болградського районного суду Одеської області від 27 травня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2026 року касаційну скаргу заявника повернуто, на підставі частини другої статті 393 ЦПК України, оскільки представник заявника не виконав повністю вимоги ухвали Верховного Суду від 09 лютого 2026 року щодо подання уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням обов`язкових підстав касаційної скарги.
15 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Домущі В. С. засобами поштового зв`язку вдруге подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Болградського районного суду Одеської області від 27 травня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року.
У касаційній скарзі представник заявника просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2026 року визнано наведені в клопотанні ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Домущі В. С., підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Болградського районного суду Одеської області від 27 травня 2025 року та постанови Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року неповажними, відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та залишено його касаційну скаргу без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме для надання заяви про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій необхідно навести інші підстави для поновлення цього строку, подати відповідні докази.
Заявника попереджено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо зазначення підстав поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення або якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено, а у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо форми та змісту касаційної скарги, - касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.
На виконання вимог вказаної ухвали представник заявника подала заяву про усунення недоліків, в якій в обґрунтування пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень зазначає, що подала вперше касаційну скаргу в строк передбачений ЦПК України та після повернення її касаційної скарги звернулась до Верховного Суду в найкоротші терміни після отримання вказаної ухвали. Крім цього, представник зазначає, що вказаний пропуск строку був зумовлений необхідністю особистого узгодження правової позиції із заявником, який проживає у віддаленій сільській місцевості та не має технічної можливості користуватись підсистемою «Електронний Суд», що вимагало часу на поштовий обмін та особисту зустріч для підписання документів.

Верховний Суд зазначає, що повернення касаційної скарги, яка була подана вперше 15 вересня 2025 року, відбулося із причин, які повністю залежали від заявника, що позбавляє суд можливості оцінювати такі причини пропуску строку відповідно до висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року в справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23).
Водночас з інформації з автоматизованої системи документообігу Верховного Суду встановлено, що ухвалу Верховного Суду від 27 лютого 2026 року представник заявника отримав через підсистему «Електронний Суд» 03 березня 2026 року, що підтверджується повідомленням про доставлення документу.
Представник заявника не надав доказів пришвидшення звернення з касаційною скаргою вдруге з 03 березня 2026 року до 15 березня 2026 року. Причин пропуску строку для звернення з касаційною скаргою в цей проміжок часу - не наведено.
Крім цього, адвокат Домущі В. С., який представляє інтереси заявника, повинен бути обізнаний з вимогами ЦПК України під час подання касаційної скарги.
Вибір адвоката, який надаватиме професійну правничу допомогу, зокрема у формі представництва інтересів в суді, є правом особи (заявника), але правом, яке передбачає також настання відповідних юридичних наслідків (як процесуального характеру, так і в матеріально-правовому спорі, переданого на розгляд суду), передовсім для заявника. Незнання цього не звільняє від настання цих наслідків. Крім цього, слід зазначити, що для суду наявність представника заявника у судовому процесі має ті самі процесуальні наслідки, що й участь безпосередньо заявника. Слід пам`ятати, що позивач може брати участь одночасно з представником, зокрема й отримувати судові рішення та інші процесуальні документи, проте, вкотре наголосимо: участь представника дає суду достатні підстави комунікувати з ним у визначений процесуальним законом спосіб, що, відтак, впливає на реалізацію прав та обов`язків особи, інтереси якої цей представник (адвокат) репрезентує.

Отже, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить доказів наявності об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, й не могли бути усунуті представником заявника.
Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня  2024 року у справі № 490/9587/18 вказала, що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.
Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально в кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і таких, що не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судових рішень, що набрали законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини зазначив (далі - ЄСПЛ), що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року в справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).
ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі Перетяка і Шереметьєв проти України, 
№ 17160/06 та № 35548/06, § 34).
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 квітня 2021 року в справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21), який є обов`язковим для застосування судами, процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо форми та змісту скарги, так і вимог щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання вказаних у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.
Водночас неусунення певних недоліків скарги передбачають різні правові наслідки, а саме:
- повернення судом апеляційної інстанції скарги - в разі неусунення недоліків щодо її форми та змісту, визначених у статті 296 КАС України (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України), при цьому скаржник не позбавлений права знову подати апеляційну скаргу з дотриманням встановлених до неї законом вимог;
- відмова судом апеляційної інстанції в відкритті апеляційного провадження - в разі неусунення недоліків, пов`язаних із недотриманням вимог щодо дотримання строку та ініціюванням перед судом питання про його поновлення, що також є передумовою для відмови в подальшому у відкритті провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункти 3, 4 частини першої статті 299 КАС України).
На переконання Великої Палати Верховного Суду, до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, окрім цього, має інші недоліки і такі недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунено, зокрема, не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для поновлення строку, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.
Такий висновок застосовний і при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження.
15 грудня 2017 року набули чинності КАС України, ЦПК України та Господарський процесуальний кодекс України, які в основному є уніфікованими.
Так, підстави повернення апеляційної скарги в КАС України та ЦПК України є аналогічними, а підстави повернення касаційної скарги такі ж, як підстави повернення апеляційної скарги.
Так само є уніфікованими і підстави відмови в відкритті апеляційного провадження у КАС України та ЦПК України.
Тому при вирішенні питання про долю касаційної скарги, яка подана з порушенням строку на касаційне оскарження, необхідно враховувати, що абзац 2 частини третьої статті 393 ЦПК України у контексті пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України передбачає необхідність відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки виключає можливість відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для поновлення строку подання касаційної скарги.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє в відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними. 
За таких обставин касаційний суд зобов`язаний відмовити в відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 185, 390, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Домущі Василь Сергійович, на рішення Болградського районного суду Одеської області від 27 травня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Городненська сільська рада Болградського району Одеської області в особі Органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко
О. М. Ситнік
І. М. Фаловська