Справа № 159/9523/25
Провадження № 2/159/889/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», від імені якого діє представник Танцуріна Єлизавета Вадимівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі – позивач), від імені якого діє представник Танцуріна Єлизавета Вадимівна (далі – представник позивача), звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач), в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 467495-КС-001 від 09.06.2023 в сумі 17080,36 грн (далі — кредитний договір).
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.06.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 467495-КС-001 про надання кредиту в розмірі 6000,00 грн., шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитор свої зобов`язання виконав надавши відповідачу кредит, водночас позичальник свої обов`язки не виконував у зв`язку з чим станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 17080,36 грн з яких 6000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 10710,21 грн заборгованості за процентами та 370,15 грн прострочені платежі за комісією.
Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.
Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. 
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою від 28.01.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребував докази з АТ КБ «Приватбанк», розгляд та формування справи вирішив здійснювати у змішаній (паперовій та електронній) формі.
До суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення R068059776774, яким відповідач повідомлявся про розгляд справи, з відміткою про отримання відправлення під особистий підпис.
03.03.2026 до суду надійшли з АТ КБ «Приватбанк» витребувані судом докази.
Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про час, місце і дату судового розгляду.
Позивач та відповідач не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, яка може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершується розгляд справи у яке не з`явились всі учасники такої справи (постанова КЦС ВС від 30.09.2022 у справі №761/38266/14).

Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини.
09.06.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено кредитний договір № 467495-КС-001, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді грошових коштів на картковий рахунок з в розмірі 6000,00 гривень (п.2.1). 
Відповідно до п. 2.7, п.2.8, п.2.9, 2.10, п.2.11, термін дії договору - до 29.09.2023 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 12640,00 грн., Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 12412,89 процентів. Дата видачі кредиту 09.06.2023. Дата повернення кредиту 29.09.2023.
Відповідно до умов кредитного договору, строк, на який надається кредит — 16 тижнів (п.2.3).
Відповідно до п. 2.4. договору, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16691070.
Комісія за надання кредиту - 900,00 грн (п. 2.5).
У п. 3.2.3 сторони узгодили графік платежів за зниженою процентною ставкою відповідно до якого позичальник зобов`язався здійснити 8 платежів по 1580,00 грн з яких 6000,00 грн в погашення тіла кредиту, 5740,00 грн в погашення процентів, комісія мала бути сплачена 23.06.2023 у розмірі 529,85 грн та 07.07.2023 у розмірі 370,15 грн.
У п. 3.2.4 зазначено, що у разі прострочення будь-якого платежу Кредитодавець коригує зобов`язання позичальника, зокрема скасовує застосування зниженої процентної ставки; проценти надалі нараховуються на фактичний залишок кредиту та підлягають сплаті не пізніше дати кожного наступного платежу. 
Аналогічні умови кредитування зазначені у Пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту № 467495-КС-001 від 09.06.2023, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про надання кредиту № 467495-КС-001.
В реквізитах цих документів зазначені прізвище, ім`я та по батькові відповідача, його адреса проживання, дані паспорта та РНОКПП, у реквізитах договору також зазначено, що договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором «UA-6463», а також зазначені реквізити банківської карти відповідача НОМЕР_1 .

Аналогічні умови кредитування зазначені у паспорті споживчого кредиту. Зазначений графік платежів у період з 16.02.2024 по 19.07.2024, зазначені штрафні санкції за прострочення платежів. Також у паспорті зазначені прізвище та ініціали відповідача із вказівкою на дату 09.06.2023. Паспорт підписано одноразовим ідентифікатором «UA-0023».

Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення позивачем та відповідачем кредитного договору, його укладення відбувалося в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com. З цієї послідовності дій вбачається, що відповідач зайшов в особистий кабінет за допомогою свого мобільного пристрою та передав товариству інформацію обраних ним умов кредиту. Обробивши цю інформацію товариство надало відповідачу паспорт споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором UA-0023. Після чого відбулось формування шаблону оферти та акцепту, після чого відбулося акцептування позичальником умов оферти шляхом надсилання товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-6463. Після укладення договору, товариство направило (розмістило) підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Договір та Правила кредитування відправлені позичальнику на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку та розміщені в особистому кабінеті.

В анкеті клієнта сформованої позивачем 28.11.2025 зазначені особисті дані відповідача, місце його проживання та реєстрації, РНОКПП, дата народження, реквізити паспорта, номери телефонів та адреса електронної пошти, а також номер банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_2 .

Підтвердженям щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» від 09.06.2023, банківською випискою про рух коштів по рахунку банківської картки363-5420-9935-0143 за 09.06.2023, відповіддю АТ КБ «Приватбанк» від 25.02.2026 доводиться та обставина, що 09.06.2023 на банківську картку НОМЕР_2 , яка була емітована на ім`я відповідача, були перераховані кошти в сумі 6000,00 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, проценти за користування кредитними коштами перестали нараховуватись 29.09.2023. За період користування кредитом позивач нарахував відповідачу процентів на суму 10710,21 грн, а також відповідач має заборгованість за непогашеною комісією в розмірі 370,15 грн, та борг по тілу кредиту в розміріі 6000,00 грн. Загальний розмір заборгованості з 09.06.2023 по 29.09.2023 складає 17080,36 грн.
У розрахунку зазначено, що відповідачем було всього сплачено 1580,00 грн 23.06.2023.

Довідкою про стан заборгованості за кредитним договором станом на 01.12.2025 стверджується наявність у відповідача заборгованості в розмірі 17080,36 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 6000,00 грн, процентів в розмірі 10710,21 грн (11760,36 грн — 1050,15 грн) комісії в розмірі 370,15 грн. (900 грн. — 529,85 грн).

Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Бізнес позика» від 25.05.2020, випискою з ЄДР від 04.11.2022, розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1593 від 11.05.2017, листом національного банку України, витягом з Державного реєстру фінансових установ підтверджується, що позивач є фінансовою установою, та вправі здійснювати інші види кредитування та грошового посередництва (вед – 64.92, 64.19).

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19. 
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір № 467495-КС-001 від 09.06.2023 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «UA-6463», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір. 

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договорами зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Умовами кредитного договору передбачено видачу кредиту в розмірі 6000,00 грн на реквізити платіжного засобу відповідача. Як суд встановив вище, кредитні кошти в розмірі 6000,00 грн надійшли на картковий рахунок відповідача в АТ КБ «Приватбанк» 09.06.2023.
Строк користування кредитними коштами встановлений до 29.09.2023.
Контррозрахунку заборгованості відповідач не надав.
Отже, у відповідача існує обов`язок повернути розмір отриманого але не повернутого тіла кредиту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У п. 3.2.3 сторони узгодили графік платежів за зниженою процентною ставкою відповідно до якого позичальник зобов`язався здійснити 8 платежів по 1580,00 грн з яких 6000,00 грн в погашення тіла кредиту, 5740,00 грн в погашення процентів, комісія мала бути сплачена 23.06.2023 у розмірі 529,85 грн та 07.07.2023 у розмірі 370,15 грн.
У п. 3.2.4 зазначено, що у разі прострочення будь-якого платежу Кредитодавець коригує зобов`язання позичальника, зокрема скасовує застосування зниженої процентної ставки; проценти надалі нараховуються на фактичний залишок кредиту та підлягають сплаті не пізніше дати кожного наступного платежу. 
Відповідно до графіку платежів перший платіж в розмірі 1580,00 грн мав бути сплачений 23.06.2023, з яких 1050,15 грн в погашення процентів та 529,85 грн в погашення комісії.
Відповідачем було проведено оплату 23.06.2025 на загальну суму 1580,00 грн з яких 1050,15 грн було зараховано на сплату відсотків.
У матеріалах справи відсутня інформація про здійснення відповідачем будь-яких інших платежів.
Отже, з 09.06.2023 до 07.07.2023 відповідачу проценти нараховувались за зниженою процентною ставкою — 1,1669107%, а з 08.07.2023 по 29.09.2023, відповідно до умов кредитного договору, проценти мали нараховуватись за ставкою 2% на день від суми неповернутого кредиту.
Відповідно до розрахунку наданого до позовної заяви, заборгованість по тілу кредиту становить 6000,00 грн, борг по нарахованих але несплачених процентах — 10710,21 грн.
У матеріалах справи відсутня інформація, що відповідач сплатив нараховані проценти.
Контррозрахунку заборгованості відповідач не надав.
На підставі викладеного, керуючись принципом диспозитивності, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача процентів в розмірі 10710,21 грн та тіла кредиту в розмірі 6000,00 грн є підставною.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.Відповідно до п. 2.5 кредитного договору відповідач зобов`язався сплатити кредитору комісію в розмірі 900,00 грн.
Згідно з наданим позивачем розрахунку, позивач сплатив 529,85 грн комісії, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 370,15 грн. є підставною.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).
Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо погашення процентів та тіла кредиту, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити повністю стягнувши з відповідача на користь позивача 17080,36 грн з яких: 6000,00 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту, 10710,21 грн сума прострочених платежів по процентах та 370,15 грн - комісії.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд повністю задовольнив позовні вимоги то сплачений ним судовий збір в розмірі – 2422,40 грн належить стягнути з відповідача в повному обсязі.
Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 467495-КС-001 про надання кредиту від 09.06.2023 у розмірі 17080,36 грн з яких: 
- 6000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту,
- 10710,21 грн. заборгованість по процентах;
- 370,15 грн. — комісія.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26/411; ЄДРПОУ 41084239);
Відповідач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ). 
Повне судове рішення складене 27.03.2026.

Головуючий        Р.Я. Смалюх