ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року  Справа № 906/324/18 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. ,  суддя Василишин А.Р. 
секретар судового засідання Першко А.А.
за участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом - не з`явився
від відповідача за первісним позовом - Кока В.А., Мариніна М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "Лабрадорит" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 18 лютого 2026 року у справі №906/324/18 (повний текст складено 23 лютого 2026 року, суддя Машевська О.П)
за позовом Закритого акціонерного товариства "Спіка"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит"
про стягнення 15816072,00 грн в редакції заяв про збільшення розміру позовних вимог №22/8-Л-5 від 22 серпня 2018 року та №22/1-Л-3 від 22 січня 2019 року)
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит"
до Закритого акціонерного товариства "Спіка"
про визнання відсутнім права власності на нерухоме майно та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/324/18 за позовом Закритого акціонерного товариства "Спіка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" про стягнення 15816072,00 грн (в редакції заяв про збільшення розміру позовних вимог №22/8-Л-5 від 22 серпня 2018 року та №22/1-Л-3 від 22 січня 2019 року) та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Закритого акціонерного товариства "Спіка" про визнання відсутнім права власності на нерухоме майно та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав на нерухоме майно.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18 лютого 2026 року у справі №906/324/18, серед іншого, призначено у справі №906/324/18 повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Лісниченку Сергію Васильовичу (свідоцтво № 965, індекс та вид експертної спеціальності 10.6 дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів; 10.10.визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд) та зобов`язано судового експерта Лісниченка Сергія Васильовича під час проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи: 6.1. провести дослідження по другому питанню ухвали суду від 18 лютого 2026 року в редакції ухвали суду від 20 травня 2020 року щодо вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для відновлення будівлі модульного типу площею 2394,2 кв.м в цінах на момент проведення судової експертизи, оскільки термін "дійсна ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт вимогами нормативної документації не регламентується.
Не погодившись частково з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 18 лютого 2026 року у справі №906/324/18 про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи в частині пункту 6.1 резолютивної частини ухвали.
Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції в частині пункту 6.1 резолютивної частини є незаконною та необґрунтованою, оскільки таким пунктом, на його думку, фактично змінено зміст другого питання, поставленого на вирішення повторної судової будівельно-технічної експертизи, яке вже було предметом дослідження під час проведення первинної та додаткової експертиз. Апелянт вказує, що як первісною ухвалою, так і наступними судовими рішеннями на вирішення експертизи ставилось питання щодо визначення дійсної ринкової вартості ремонтно-будівельних робіт, необхідних для відновлення спірного об`єкта нерухомості, тоді як оскаржуваною ухвалою суд додатково зобов`язав експерта визначати таку вартість у цінах на момент проведення експертизи, що, на переконання скаржника, свідчить про постановку нового питання, яке раніше не досліджувалося.
На думку апелянта, такі дії суду суперечать правовій природі повторної судової експертизи, оскільки відповідно до усталеної судової практики та висновків Верховного Суду повторною визнається експертиза, у межах якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й під час проведення первинної експертизи, а отже, нові питання або змінені формулювання не можуть бути предметом такої експертизи. У зв`язку з цим апелянт вважає, що суд першої інстанції, включивши до резолютивної частини ухвали пункт 6.1, вийшов за межі своїх процесуальних повноважень та допустив порушення норм процесуального права.
Крім того, апелянт посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 травня 2025 року у справі № 916/3575/23, відповідно до якої ринкова вартість є економічною категорією, що визначається як середня ціна, за якою здійснюються угоди на ринку за певний період часу, з урахуванням попиту та пропозиції. Виходячи з цього, апелянт стверджує, що визначення вартості ремонтно-будівельних робіт має здійснюватися саме на підставі середніх ринкових показників, а не виходячи з цін на момент проведення експертизи, як це передбачено пунктом 6.1 оскаржуваної ухвали.
Таким чином, апелянт вважає, що оскаржувана ухвала в частині пункту 6.1 не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, прийнята з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню в цій частині.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09 березня 2026 року у справі №906/324/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Лабрадорит" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 18 лютого 2026 року у справі №906/324/18. Розгляд апеляційної скарги призначено на "06" квітня 2026 р. об 12:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2.
27 березня 2026 року через систему "Електронний суд" ЄСІТС від представників ТОВ "Лабрадорит" Мариніної Марини Олександрівни та Коки Валентини Аркадіївни надійшли заяви про участь у судовому засіданні у справі №906/324/18 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 березня 2026 року у справі №906/324/18 задоволено заяви представників ТОВ "Лабрадорит" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/324/18.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 квітня 2026 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді – члена колегії Маціщук А.В., внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний склад суду: головуюча суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06 квітня 2026 року у справі №906/324/18 апеляційну скаргу ТОВ "Лабрадорит" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 18 лютого 2026 року у справі №906/324/18 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.
В судовому засіданні 06 квітня 2026 року, яке проводилось в режимі відеоконференції у відповідності до статті 197 ГПК України, представники відповідача за первісним позовом повністю підтримали вимоги та доводи викладені у апеляційній скарзі.
Позивач за первісним позовом своїм правом, передбаченим статтею 263 ГПК України не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав. В судове засідання 06 квітня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представників відповідача за первісним позовом, розглянувши матеріали оскарження ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду в оскаржуваній частині - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20 травня 2020 року у справі №906/324/18 частково задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" (вх.№ г/с 02-44/216/20від 13 лютого 2020 року) про призначення у справі комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та товарознавчої експертизи. Призначено у справі №906/324/18 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
На вирішення судової будівельно-технічної експертизи поставлено, серед іншого, питання: яка дійсна ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для відновлення Будівлі модульного типу площею 2394,2 кв.м до стану, що існував станом на 15 квітня 2005 року (дата оформлення ТОВ "Лабрадорит" свідоцтва про право власності на майно №485 від 15 квітня 2005 року) на момент проведення судової експертизи?
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15 жовтня 2020 року у справі №906/324/18 було доручено судовому експерту Хомутовському М. В. (свідоцтво експерта №1977) виконати у справі №906/324/18 судову будівельно-технічну експертизу, призначену ухвалою суду від 20 травня 2020 року, яка залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 липня 2020 року.
13 травня 2021 року до Господарського суду Житомирської області надійшов Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11 травня 2021 року за №274/05-2021.
У заключній частині Висновку експерта №274/05-2021 на 5 та 6 питання первинної судової будівельно-технічної експертизи викладено наступні висновки: в досліджуваній Будівлі модульного типу 102х24 (літ. "Б") площею 2394,2 кв.м станом на 15.04.2005 не вбачається за можливе, визначити дійсну (ринкову) вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для її відновлення до стану, що існував станом на 15 квітня 2005 року, а також визначити розмір матеріальної шкоди в досліджуваній будівлі у період з 15 квітня 2005 року до 29 квітня 2015 року.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05 липня 2022 року у справі №906/324/18, яка залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2022 року, призначено повторну додаткову судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено КНДІСЕ Мін`юсту України.
На вирішення додаткової судової будівельно-технічної експертизи поставлено питання щодо об`єкта експертного дослідження - Будівля модульного типу площею 2394,2кв.м, який досліджувався під час проведення первинної експертизи (підпункт 1 пункту 4 резолютивної частини ухвали суду від 20 травня 2020 року, залишеної без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 липня 2020 року), і зокрема:
4.2. яка дійсна ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для відновлення Будівлі модульного типу площею 2394,2 кв.м до стану, який існував на дату її оцінки згідно Звіту про оцінку будівлі модуль, виконаному ПП "Україна-Експерт-Центр" – 31 жовтня 2004 року та на дату оцінки згідно Звіту про оцінку майна на окремі інвентарні об`єкти: будівля пилорами, будівля модульного типу, виконаному ПП "Експрес-Сервіс" – 12 жовтня 2009 року відносно стану, який існував на дату складання акта витребування цієї будівлі відділом ДВС Радомишльського районного управління юстиції від ТОВ "Лабрадорит" на користь ЗАТ "Спіка" - 29 квітня 2015 року?
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11 липня 2024 року у справі №906/324/18 припинено проведення у справі повторної додаткової судової будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ Міністерства юстиції України (м. Київ), доручено її проведення судовому експерту Лісниченку Сергію Васильовичу (свідоцтво №965).
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09 вересня 2024 року у справі №906/324/18 ухвалу Господарського суду від 11 липня 2024 року про проведення експертизи іншим суб`єктом експертної діяльності залишено без змін.
15 грудня 2025 року до Господарського суду Житомирської області від судового експерта Лісниченка Сергія Васильовича надійшло повідомлення про неможливість надання висновку повторної додаткової судової будівельно-технічної експертизи №78/25 від 20 жовтня 2025 року (вх. №16041).
Зазначене повідомлення мотивоване тим, що подані експертом клопотання від 25 лютого 2025 року та від 26 серпня 2025 року щодо погодження зміни виду призначеної ухвалою суду від 11 липня 2024 року експертизи з "повторної додаткової" на "повторну" або "додаткову" судом задоволені не були, що, на думку експерта, унеможливлює надання відповідного експертного висновку.
08 січня 2026 року до Господарського суду Житомирської області від Акціонерного товариства "Спіка" надійшло клопотання (вх. № г/с 01-44/74/26), у якому останнє просило призначити у справі повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити судовому експерту Лісниченку Сергію Васильовичу.
Вказане клопотання про призначення повторної експертизи мотивовано тим, що фактично повторна додаткова експертиза є невиконаною у зв`язку з неможливістю приведення її методологічної частини до нормативно-правових вимог, та що на вирішення повторної експертизи слід винести витання щодо визначення вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для відновлення Будівлі модульного типу площею 2394,2 кв.м до стану, який існував на певну дату.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18 лютого 2026 року у справі №906/324/18, серед іншого, призначено у справі №906/324/18 повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Лісниченку Сергію Васильовичу (свідоцтво № 965, індекс та вид експертної спеціальності 10.6 дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів; 10.10.визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд) та зобов`язано судового експерта Лісниченка Сергія Васильовича під час проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи: 6.1. провести дослідження по другому питанню ухвали суду від 18 лютого 2026 року в редакції ухвали суду від 20 травня 2020 року щодо вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для відновлення Будівлі модульного типу площею 2394,2 кв.м в цінах на момент проведення судової експертизи, оскільки термін "дійсна ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт вимогами нормативної документації не регламентується.
Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржувану ухвалу в частині пункту 6.1 резолютивної частини, дійшов висновку про необхідність уточнення способу проведення дослідження за другим питанням, поставленим на вирішення експертизи, з огляду на те, що термін "дійсна ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт" вимогами нормативної документації не регламентується, а тому для забезпечення можливості проведення експертного дослідження та отримання належного і допустимого доказу у справі таке дослідження має здійснюватися у цінах на момент проведення експертизи.
Колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду погоджується з наведеним висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.
Призначення повторної експертизи є правом, яке суд реалізує в межах власних дискреційних повноважень, з урахуванням обставин справи і зібраних у ній доказів (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 914/2195/17, від 15 червня 2021 року у справі №910/12263/18).
З досліджених колегією суддів матеріалів справи вбачається, що за результатами проведення первинної судової будівельно-технічної експертизи, оформленої висновком №274/05-2021, експертом на частину поставлених питань надано відповіді, водночас щодо іншої частини питань повідомлено про неможливість надання висновку. Натомість за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, оформленої висновком №395/05-2022, експертом повідомлено про неможливість надання висновку щодо поставлених на його вирішення питань.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сама по собі неможливість надання висновку конкретним судовим експертом не свідчить про неможливість проведення відповідної судової експертизи взагалі, оскільки виконання експертного дослідження залежить, зокрема, від застосованих експертом методів, методик та науково-технічної бази.
При цьому, відповідно до положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, під час проведення експертиз експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, нормативно-правові акти та нормативні документи, а також інші джерела спеціальних знань, при цьому визначення способу проведення експертизи, зокрема вибір методик та методів дослідження, належить до компетенції експерта.
Як вбачається з матеріалів справи, питання щодо визначення вартості ремонтно-будівельних робіт, необхідних для відновлення спірного об`єкта нерухомості, неодноразово ставилось на вирішення судових експертиз, однак за результатами як первинної, так і додаткової експертиз відповідні висновки у цій частині надані не були, зокрема експерти повідомляли про неможливість визначення такої вартості, що свідчить про наявність об`єктивних труднощів методологічного характеру при формулюванні поставленого питання.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що уточнення судом першої інстанції формулювання другого питання шляхом визначення необхідності проведення розрахунків у цінах на момент проведення експертизи не змінює його змісту по суті, а спрямоване виключно на усунення невизначеності та забезпечення можливості його практичного виконання експертом, що відповідає завданню суду щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.
При цьому колегія суддів враховує, що повторна судова експертиза призначається у разі наявності сумнівів у правильності висновку експерта або неможливості отримання належного висновку за результатами попередніх досліджень, а отже, суд вправі сформулювати питання таким чином, щоб забезпечити можливість отримання відповіді на нього із застосуванням спеціальних знань, не виходячи при цьому за межі предмета доказування у справі.
Колегія суддів також враховує, що визначення необхідності призначення судової експертизи, її виду, обсягу дослідження, а також формулювання питань, які підлягають вирішенню експертом, належить до дискреційних повноважень суду першої інстанції, який здійснює розгляд справи по суті та визначає коло обставин, що підлягають доказуванню.
Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що судовий експерт Лісниченко Сергій Васильович має належні повноваження для проведення дослідження за другим питанням ухвали суду від 18 лютого 2026 року в редакції ухвали від 20 травня 2020 року щодо визначення вартості ремонтно-будівельних робіт.
З огляду на викладене, включення судом першої інстанції пункту 6.1 до резолютивної частини ухвали є реалізацією його дискреційних повноважень щодо визначення обсягу та способу дослідження обставин справи із застосуванням спеціальних знань та не свідчить про зміну суті поставленого питання, а лише забезпечує можливість його фактичного виконання експертом.
Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
При цьому, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").
У відповідності до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали Господарського суду Житомирської області від 18 лютого 2026 року у справі №906/324/18, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 269, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ТОВ "Лабрадорит" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 18 лютого 2026 року у справі №906/324/18 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 18 лютого 2026 року у справі №906/324/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Матеріали оскарження ухвали у справі №906/324/18 повернути до Господарського суду Житомирської області.
Повний текст постанови складений "07" квітня 2026 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б. 

Суддя   Філіпова Т.Л. 

Суддя   Василишин А.Р.