ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/189/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 699/717/25 Категорія: 304090000 	Літвінова Г.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Новікова О.М., Фетісової Т.Л. 

учасники справи:

позивач – Акціонерне товариство «Універсал Банк», 

відповідач – ОСОБА_1 , 

особа, яка подала апеляційну скаргу – Акціонерне товариство «Універсал Банк» 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2025 року, у складі судді Літвінової Г.М., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У травні 2025 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.04.2019 між позивачем та відповідачем підписано кредитний договір у формі анкети-заяви, відповідно до якої відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 39 800,00 грн з можливістю коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.
Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився з чинною версією Умов і правил, що розміщені за посиланням https://www/monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням https://www/monobank.ua/rates та отримав їх примірники у мобільному додатку.
Позивач зазначав, що АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених Договором та у межах встановленого кредитного ліміту.
Проте, відповідач неналежно виконував умови договору, зокрема не здійснював повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами, Правилами та Тарифами, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед АТ «Універсал Банк» в розмірі 43 457,50 грн, яку позивач просив стягнути на свою користь. Крім того, просив стягнути з відповідача на користь банку судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.
Заочним рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 17.04.2019 станом на 03.03.2025 у розмірі 4 895, 22 грн та судові витрати у виді судового збору в розмірі 340,95 грн.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції мотивував рішення тим, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, однак у зв`язку з відсутністю в договорі домовленості про сплату відсотків, банк безпідставно зараховував сплачені відповідачем кошти на погашення відсотків за користування кредитом. Суд виснував, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Універсал банк» та Тарифи користування кредитною карткою, не підписані відповідачем, а отже, їх не можна розцінювати як невід`ємну частину кредитного договору, укладеного 17.04.2019. За викладених обставин, суд зарахував безпідставно списані банком відсотки в розмірі 38 562, 28 грн в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та, з урахуванням вказаних коштів, зменшив суму заборгованості за кредитом до 4 895, 22 грн.
Не погодившись із рішенням суду, АТ «Універсал банк» оскаржило його в апеляційному порядку. Просило скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін, судові витрати покласти на відповідача.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд неповно дослідив механізм отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, та дійшов передчасного висновку, що відповідач не був з ними ознайомлений.
Враховуючи те, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, є цілком очевидним, що відповідач був ознайомлений саме з Умовами і правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до положень ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
Підписанням договору клієнт підтвердив, що ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, погодився, що банк має право в односторонньому порядку змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір кредитного ліміту.
Крім того, скаржник звертає увагу, що відповідно до Умов і правил, які є невід`ємною частиною кредитного договору, згода клієнта зі змінами, доповненнями Умов і правил, може бути підтверджена, зокрема здійсненням банківських операцій, введенням пін-коду, паролів доступу до додатку, використанням біометричних даних клієнта, а тому враховуючи, що клієнт користувався карткою, здійснював банківські операції, тим самим він надавав згоду зі змінами, доповненнями до Договору про надання банківських послуг.
Щодо розміру нарахованої кредитної заборгованості скаржник вказує, що у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, а тому з урахуванням Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань і вся заборгованість за кредитом стала простроченою, в зв`язку з чим банк направив клієнту повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії на погашення кредитної заборгованості, що стало наслідком звернення позивача до суду за захистом своїх прав.
Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник наголошує на тому, що відповідач не виявив активної позиції щодо спростування правильності розрахунку заборгованості, наданого банком, зокрема не надав доказів погашення заборгованості та/або контррозрахунку суми заборгованості.
Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 грудня 2025 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що заочне рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2025 року не повністю відповідає вказаним вимогам, з огляду на таке.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частина перша статті 633 ЦК України проголошує, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.
Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
Тобто правова природа договору, укладеного через мобільний застосунок «Monobank», полягає у приєднанні до його умов шляхом накладання власного електронного підпису, чим підтверджується згода споживача.
Укладений між сторонами даної справи договір має специфіку, не властиву укладенню кредитних договорів у паперовому вигляді. Банківське обслуговування клієнтів здійснюється дистанційно, без відділень, а тому споживач самостійно розпоряджається наданими йому коштами. 
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
У справі, рішення суду в якій переглядається, колегією суддів встановлено, що 17.04.2019 відповідач підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (надалі-Анкета) в рамках проекту «Monobank», яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (надалі - Договір), з чим особисто погодився відповідач, підписуючи цей Договір (п.2 Анкети).
Згідно з умовами договору Відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, отримав їх примірники та не потребує додаткового тлумачення. Крім того, він беззастережно погодився, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту банк надсилає клієнту у мобільний додаток (п. 3 Анкети).
Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 6 Анкети).
Відповідно до п.п. 10-11 Анкети, ОСОБА_1 надав право та доручив АТ «Універсал банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих в банку, без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений між ним та банком. Усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.
До Анкети долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, Тарифи встановлені за користування Чорною карткою monobank та паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 43-54).
Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконав своєчасно і повністю, надавши кредит в повному обсязі.
Так, з довідки АТ «Універсал банк» про наявність рахунку від 03.03.2025 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 (чорна картка), зі строком дії останньої - до вересня 2024 року (а.с. 40).
Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого кредитного ліміту від 03.03.2025, розмір кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 за Договором від 17.04.2019 неодноразово змінювався через мобільний застосунок. Останній розмір кредитного ліміту станом на 13.02.2024 склав 39 800 грн (а.с. 41).
Як вбачається з виписки по картці від 03.03.2025 клієнта ОСОБА_1 , останній користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що свідчить про прийняття умов публічного договору, запропонованих банком, та підтверджує факт укладення кредитного договору (а.с. 21-39).
З розрахунку заборгованості за договором б/н від 17.04.2019 вбачається, що станом на 03.03.2025 заборгованість ОСОБА_1 за наданим кредитом склала 43 457, 50 грн (тіло кредиту) (а.с. 8-19).
У зв`язку з належним виконанням взятих на себе зобов`язань по Договору та невиконанням умов Договору відповідачем, який фактично отримав кредитні кошти, користувався ними, однак не повернув в добровільному порядку кредитору заборгованість за кредитом в повному обсязі, банк звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, з вимогою про повернення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 43 457, 50 грн.
Таким чином, суд дійшов правильного висновку про наявність кредитних правовідносин між банком та відповідачем, який отримав кредитні кошти та користувався ними, з чим погоджується колегія суддів.
Водночас, правильно встановивши правовідносини сторін у справі, факт укладення кредитного договору, який відповідачем не оспорювався, отримання останнім на рахунок кредитних коштів в межах кредитного ліміту, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення суми кредитної заборгованості за вирахуванням тієї суми, яка безпідставно зарахована банком як відсотки за користування кредитом.
Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду та вважає їх помилковими, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з виписки по рахунку, відповідач сплачував кошти на погашення кредиту, частина з яких зараховувалась банком на погашення нарахованих відсотків. Водночас, з претензіями щодо таких дій відповідач до банку не звертався, щодо збільшення/зменшення кредитного ліміту, також жодних заперечень не висловлював, що свідчить про визнання ним боргу та обізнаність з черговістю погашення заборгованості за кредитом.
Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду по справі № 127/23910/14-ц від 23 грудня 2020 року.
Висновки суду щодо безпідставності зарахування банком сплачених відповідачем коштів на погашення відсотків за кредитом, з огляду на відсутність розміру процентної ставки за користування коштами в Анкеті, колегія суддів вважає помилковими, оскільки відповідач ознайомився з умовами кредитування, які передбачені в Договорі, що складається з Анкети, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту, в яких міститься необхідна інформація (про умови кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, про порядок та черговість повернення кредиту, тарифи і додаткова інформація тощо).
Підписавши Анкету, яка є складовою частиною кредитного договору, ОСОБА_1 ознайомився та добровільно погодився з усіма умовами надання кредиту, без погодження та ознайомлення з якими, анкета не була б підписана, тобто не було укладено договір.
Тому, відповідач був обізнаний з розміром відсотків за користування кредитними коштами та порядком їх нарахувань, а також наслідками прострочення внесення щомісячної оплати кредиту, тому протилежні висновки суду, що відповідач не був ознайомлений з розміром відсотків за користування коштами з огляду на відсутність такої умови в анкеті, колегія суддів оцінює критично.
Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами обслуговування рахунків особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифами за карткою «Monobank», подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням Анкети відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Підписавши Анкету відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають у результаті використання платіжних карток згідно з Тарифами та повернути кредит.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20.
Також, враховуючи те, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, є цілком очевидним, що відповідач був ознайомлений саме з Умовами і правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до положень ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
З огляду на викладене, висновки суду про те, що надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту не можуть вважатися частиною Договору, оскільки не містять підпису відповідача, а також за відсутності доведення, що саме ці Умови і правила були актуальними на день підписання анкети, колегія суддів вважає помилковими.
Враховуючи викладене, рішення суду ухвалене судом за неповного дослідження доказів у справі та порушення норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.
Колегія суддів вважає, що з відповідача на користь банку підлягає стягненню вся сума заборгованості за тілом кредиту, розмір якої заявлено позивачем, оскільки доказів повного погашення заборгованості по кредиту відповідачем суду не надано, як не надано контррозрахунку заборгованості.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За викладеного, колегія суддів доходить висновку, що сума заборгованості в розмірі 43 457,50 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту, що доведена позивачем належними і достатніми доказами та не спростована відповідачем, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь банку.
Отже, апеляційна скарга АТ «Універсал Банк» підлягає до задоволення, а рішення суду – скасуванню з ухваленням нового, яким позовні вимоги належить задовольнити повністю.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволено повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3028 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 4542 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.
Заочне рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2025 року у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 43 457,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3028 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 4542 грн, що разом складає 7570 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді Ю.В. Сіренко 
О.М. Новіков
Т.Л. Фетісова