ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року	Львів	Справа №380/4184/25 пров. №А/857/39397/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,
суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року (ухвалене головуючою-суддею Клименко О.М в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ, відповідач), в якому просила визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у видачі їй довідок про посадовий оклад, надбавку за ранг та вислугу років в розмірах, установлених на 31.12.2023, та про складові заробітної плати державного службовця в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за грудень 2023 року, за відповідною (прирівняною) посадою та зобов`язати відповідача видати їй довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), та про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за грудень 2023 року, за формою, установленою постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, за відповідною (прирівняною) посадою.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 позовні вимоги було задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, пенсійний орган подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що пунктом 3-1 Порядку № 622 передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889 займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом № 889, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби. А відповідно до пункту 5 Порядку № 622 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1 - 6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця. Зазначає, що позивачка в період з 27.07.2013 по 24.02.2020 отримувала пенсію по інвалідності на умовах, визначених Законом № 3723. Законом № 889 не передбачено проведення перерахунку пенсії, зокрема й призначеної згідно із Законом № 3723. Отже, законні підстави для видачі позивачці довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за відповідною (прирівняною) посадою відсутні.
Позивачка не скористалася правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 26.07.2013 працювала на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, що підтверджується записами в її трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 14.03.1980.
Згідно з розрахунком стажу для призначення пенсії форми РС-право стаж роботи позивачки на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, становить більше 20 років.
У період з 27.07.2013 по 24.02.2020 позивачка отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону №3723.
З 25.02.2020 позивачку за її заявою переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058.
17.12.2024 позивачка звернулася до відповідача із заявою про видачу довідок про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 889, а саме довідок про посадовий оклад, надбавку за ранг та вислугу років в розмірах, установлених на 31.12.2023 (додаток 4 до Порядку № 622) та про складові заробітної плати державного службовця в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за грудень 2023 року (додаток 6 до Порядку № 622), за відповідною (прирівняною) посадою.
Листом № 1300-5603-8/208749 від 23.12.2024 відповідач відмовив позивачці у видачі згаданих вище довідок, посилаючись на те, що позивачка в період з 27.07.2013 по 24.02.2020 отримувала пенсію по інвалідності на умовах, визначених Законом № 3723, а тому відповідно до пункту 3-1 Порядку № 622 правові підстави для видачі відповідних довідок відсутні.
Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо видачі їй довідок про заробітну плату для призначення пенсії відповідно до Закону № 889, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має більше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, утім на час призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №3723 (24 липня 2013 року) не мала права на пенсію за віком, оскільки не досягла відповідного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058. Проте надалі у зв`язку з досягненням необхідного пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону №1058, позивачка набула права на пенсію державного службовця на підставі пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 відповідно до статті 37 Закону № 3723. За вказаних обставин позивачка має право на отримання довідок про заробітну плату державного службовця за формою, визначеною згідно з додатками 4, 6 до Порядку № 622, для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, а відмова відповідача у видачі таких довідок є протиправною.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Спірним у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови у видачі позивачці довідок про посадовий оклад, надбавку за ранг та вислугу років в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 року (додаток 4 до Порядку № 622), та про складові заробітної плати державного службовця в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за грудень 2023 року (додаток 6 до Порядку № 622) за відповідною (прирівняною) посадою. 
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.
Згідно пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
До 1 травня 2016 року умови пенсійного забезпечення державних службовців визначалися Законом № 3723-XII.
Відповідно до статті 37 Закону №3723, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
На час виникнення спірних відносин, принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначалися Законом № 889-VIII.
При цьому, відповідно до пункту 2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Колегія суддів зазначає, що право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону №3723-XII як спеціального закону (lex specialis) збережено для осіб, визначених у пунктах 10, 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що особам, визначеним у пунктах 10, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, надано право вибору, на підставі якого закону їм має бути призначена пенсія.
Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі № 822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 по справі № 466/6057/17, від 16.12.2021 по справі № 538/804/17, від 22.06.2022 по справі № 308/67/17, від 29.09.2022 по справі № 234/6967/17 та від 29.11.2022 по справі № 431/991/17.
Таким чином право на пенсію державного службовця за змістом частини першої статті 37 Закону № 3723-XII мали особи, які: а) досягли певного віку; б) мають передбачений законодавством страховий стаж; в) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723 після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723 та Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Тобто, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 15.12.2020 по справі № 560/2398/19.
Згідно пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому : посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Водночас зазначеним правилам обчислення заробітку для призначення пенсії, кореспондують форми довідок про заробітну плату, що подаються для призначення пенсії державним службовцям, визначені Порядком № 622.
Згідно пункту 5 Порядку № 622 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Відповідно до пункту 4-2 Порядку №622, для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну № 57 від 28.01.2002 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 року з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 року, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про : посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4; розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5; розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
Як вірно встановлено судом, позивачка звернулася до відповідача із заявою, в якій просила видати довідку про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії державного службовця, згідно з Порядком №622, однак в задоволенні заяви відповідачем відмовлено з посиланням на те, що позивачка в період з 27.07.2013 по 24.02.2020 отримувала пенсію по інвалідності на умовах, визначених Законом № 3723, а тому відповідно до пункту 3-1 Порядку № 622 правові підстави для видачі відповідних довідок відсутні.
Судом також встановлено, що у період з 27.07.2013 по 24.02.2020 позивачка отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 3723.
З 25.02.2020 позивачку за її заявою переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058.
Надалі позивачка, маючи необхідний стаж державної служби (не менше 20 років) та досягнувши пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058, виявила бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 3723. 
Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що у даній ситуації наявний факт призначення позивачці іншого виду пенсії, а саме за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Вказані висновки узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13.02.2019 по справі № 822/524/18 та Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.01.2023 по справі № 340/4184/21, від 09.04.2024 по справі № 560/9407/22 та від 28.01.2025 по справі № 560/2123/24.
Також судом першої інстанції правильно не враховано покликання відповідача на зроблене у пункті 3-1 Порядку № 622 застереження, згідно із яким право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби мають лише державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889 займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом № 889, то суд зазначає, що по-перше, вказаний пункт не стосується позивачки, оскільки вона на день набрання чинності Законом № 889 не займала посади державної служби (оскільки була звільнена та перебувала на пенсії), а по-друге, згадане застереження суперечить пунктам 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, статті 37 Закону № 3723, які мають вищу юридичну силу, тому на підставі статті 7 КАС України до спірних правовідносин не застосовується.
Щодо посилань відповідача на те, що Законом № 889 не передбачено проведення перерахунку пенсії, зокрема й призначеної згідно із Законом № 3723, то суд першої інстанції слушно зауважив, що оскільки метою отримання позивачкою відповідних довідок є призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, а не її перерахунок, а тому такі доводи відповідача є помилковими.
Щодо покликань відповідача на пункт 5 Порядку № 622, то суд першої вірно зазначив, що позивачка звернулася до відповідача із заявою про видачу спірних довідок не з метою перегляду (чи перерахунку) раніше призначеної їй пенсії, а саме для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 (оскільки має право на її призначення), що не суперечить пункту 5 Порядку № 622, а навпаки відповідає встановленим цим пунктом умовам. 
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з метою ефективного захисту порушеного права позивачки, за захистом якого вона звернулася з цим позовом до суду, належить зобов`язати відповідача видати їй довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), та про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за грудень 2023 року, за формою, установленою згідно з додатками 4, 6 до Порядку №622, за відповідною (прирівняною) посадою.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення. 
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року по справі №380/4184/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук