ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5334/26 Справа № 242/1285/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача Никифоряка Л.П.,
суддів Городничої В.С., Халаджи О.В.,
за участі секретаря судового засідання – Сахарова Д.О.,

Учасники справи:
заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»,
заінтересовані особи  ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 02 лютого 2026року, головуючий у суді першої інстанції Колесніченко О.В.
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У січні 2026року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі – ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулося в суд з заявою, зазначивши заінтересованими особами: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі – ПАТ АБ «Укргазбанк»), Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження № 78135107 з примусового виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2024року у цивільній справі № 242/1258/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» суми боргу в розмірі 26 000,00 доларів США та судового збору в розмірі 10 514,20грн.
Заява обґрунтовувалась тим, що 14 січня 2026року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ АБ «Укргазбанк» відступило ТОВ «Брайт Інвестмент» та останнє набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі й за кредитним договором № 2203/1122 від 24 червня 2008року, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 .
Посилаючись на наведені обставин заявник стверджував, що на час звернення до суду всі права кредитора за вищевказаним договором належать ТОВ «Брайт Інвестмент», а тому наявні підстави для заміни стягувача його правонаступником.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 02 лютого 2026року заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» задоволено. Замінено стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк»на його правонаступника –ТОВ «Брайт Інвестмент»у виконавчому провадженні № 78135107 з примусового виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2024року у цивільній справі № 242/1258/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором.
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, виходив з того, що заявником доведено належними та допустимим доказами обставини, які вказували на наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
16 лютого 2026року  ОСОБА_1 подала через суд першої інстанції засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 02 лютого 2026року.
В апеляційній скарзі заявниця не погодилася з висновками суду та висловила вимогу про скасування ухвали і закриття провадження у справі з підстав подання заяви до неналежного суду, інша вимога про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Незаконність та необґрунтованість ухвали суду на думку заявниці полягає у тому, що вона не містить посилань на докази про факт виконання укладеного договору про відступлення права вимоги (фактичної оплати). Крім того вказувала, що Центральний районний суд міста Дніпра не мав процесуальної компетенції розглядати процесуальні питання виконання рішення суду, яке ухвалено Селидівським міським судом Донецької області.
Також заявниця стверджувала про процесуальні порушення суду першої інстанції щодо її неналежного повідомлення про дату і час слухання справи та позбавлення її права на подання доказів та заперечень щодо заяви.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Брайт Інвестмент» заперечувало проти задоволення апеляційної скарги, просило її залишити без задоволення, через те, що обставини якими апелянт обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
06 березня 2026року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2026року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 02 лютого 2026року.
30 березня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду на 12?? год 14 квітня 2026року.
Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в Електронному суді.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2024року у цивільній справі № 242/1258/19 (провадження № 2/242/219/24) задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором за період з січня 2017року по лютий 2019року включно в розмірі 26 000,00 доларів США, що становить заборгованість за тілом кредиту, та судового збору в розмірі 10 514,20грн. Вищевказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 22 жовтня 2024року, а на виконання вказаного рішення 25 березня 2024року Селидівським міським судом Донецької області було видано виконавчий лист /а.с.15 зворот-16/.
Постановою державного виконавця Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полянською Ю.А відкрито виконавче провадження № 78135107 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Селидівським міським судом Донецької області у вказаній цивільній справі /а.с.25 зворот-26/.
14 січня 2026року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ АБ «Укргазбанк» відступило ТОВ «Брайт Інвестмент» та останнє набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі й за кредитним договором № 2203/1122 від 24 червня 2008року /а.с.17-23/.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
При задоволенні заяви суд першої інстанції вирішального значення надав тій обставині, що забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, а тому, оскільки після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач, з метою забезпечення виконання рішення суду та захисту прав ТОВ «Брайт Інвестмент» дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви останнього про заміну сторони виконавчого провадження.
Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи та судом першої інстанції при постановленні ухвали додержані норми матеріального та процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
В розумінні наведених норм, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013року № 6-122цс13.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Тож, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021року у справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. 
Верховний Суд в ухвалі від 29 січня 2024року про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 2-4679/08 також відзначив, що, встановивши факт відступлення права вимоги за кредитним договором від 14 червня 2007року № 111698150003, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є підставою для правонаступництва у цивільних відносинах і такий правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Наведене, у свою чергу, є підставою, передбаченою частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», для заміни стягувача у справі.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 гудня 2012року № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012року № 11-рп/2012).
У рішенні у справі «Янголенко проти України» від 10 грудня 2009року Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.
Отже, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства – ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Враховуючи висновки Верховного Суду, апеляційний суд відзначає, що судом першої інстанції у цій справі вірно встановлено факт вибуття стягувача у справі та перехід матеріального правонаступництва у даних правовідносинах до ТОВ «Брайт Інвестмент»на підставі договору про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги від 14 січня 2026року, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк»та ТОВ «Брайт Інвестмент».
Вказані обставини спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що не доведено факт виконання укладеного договору про відступлення права вимоги, зокрема щодо його фактичної оплати.
На підтвердження оплати за договором про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги від 14 січня 2026року позивачем надано платіжну інструкцію № 11 від 16 січня 2026року /а.с.25/.
Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
В матеріалах справи відсутні та апелянтом не надані докази, які б свідчили про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним.
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про процесуальні порушення суду першої інстанції щодо неналежного повідомлення про дату і час слухання справи та позбавлення її права на подання доказів та заперечень щодо заяви, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки  ОСОБА_1 мала можливість викласти свої заперечення щодо заяви в поданій апеляційній скарзі, а тому вказані обставини не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті судового рішення.
Безпідставними є посилання  ОСОБА_1 вапеляційній скарзі на те, що Центральний районний суд міста Дніпра не мав процесуальної компетенції розглядати процесуальні питання виконання рішення суду, яке ухвалено Селидівським міським судом Донецької області,– апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя від 29 серпня 2024року № 2584/0/15-24 змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з 02 вересня 2024року.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025року № 4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, внесено до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) такі зміни: 1. Пункт 31 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнити підпунктом 3 такого змісту: «3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду».
Додатком до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016року № 1402-VIII змінено найменування місцевого загального суду у Дніпропетровській області: Кіровський районний суд міста Дніпропетровськана Центральний районний суд міста Дніпра(пункт 4 Додатку).
Крім того, такі обставини не зумовлюють для нового стягувача неможливість процесуального правонаступництва як такого.
Отже, доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права і постановлення помилкової ухвали – не знайшли свого підтвердження.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ТОВ «Брайт Інвестмент»набуло прав та обов`язків ПАТ АБ «Укргазбанк», а тому необхідно здійснити заміну стягувача як сторону виконавчого провадження.
Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Сукупність вищезазначених обставин та положень закону дають підстави для висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про заміну стягувача його правонаступником.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
Залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
Ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 02 лютого 2026року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 квітня 2026року.

Судді: