Справа № 278/2733/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2025 року     м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкляєв Кирило Васильович, до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна та державний виконавець Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бєльський Олександр Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду із вище вказаною позовною заявою, у якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., 04 червня 2021 року, зареєстрований у реєстрі №1620, про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, відповідач, для підтвердження наявності заборгованості за кредитним договором №ZHD0GA00000045 від 29 березня 2006 року, лише формально надав документи приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису та приховав інформацію про наявність рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13.01.2017 року по цивільній справі №278/2412/16-ц, яким було встановлено факт припинення кредитних правовідносин за названим кредитним договором та встановлена кінцева сума заборгованості, що становить 25847,30 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 662983 гривні 25 копійок.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Щодо застосування строку позовної давності повідомив суд, що його довірителькі стало відомо про спірний виконавчий напис під час виконавчого провадження за даним виконавчим документом у 2024 році.
Представник відповідача звернулась до суду із відзивом на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити повністю; застосувати строки позовної давності, а у разі, якщо суд прийде до висновку про підставність позовних вимог - зменшити розмір витрат на правничу допомогу у випадку заявлення таких стороною позивача; просила проводити судовий розгляд справи без участі представника АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 30-56).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна просила розгляд справи проводити без її участі (а.с. 59).
Інші учасники справи причини своєї неявки або неявки своїх представників не повідомили. Пояснення стосовно позовної заяви не подали, хоча про розгляд справи сповіщалися належним чином (а.с. 23-24), своєї позиції щодо позову у порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомили. Інших заяв, заперечень, клопотань суду не надали, в зв`язку з чим суд визнає їх неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у відсутності представника за наявними у справі доказами.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13.01.2017 року по цивільній справі №278/2412/16-ц було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 25847,30 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 662983 гривні 25 копійок, яка складається з наступного: 17129,03 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 439359 гривень 62 копійки - заборгованість за кредитом; 7210,49 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 184949 гривень 07 копійок, - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1507,78 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 38674 гривні 56 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом (а.с. 14-15).
На підставі даного рішення було відкрите виконавче провадження №76657002 26.11.2024 року на підставі виконавчого листа №278/2412/16-ц, виданого 07.04.2017 року Житомирським апеляційним судом (а.с. 66).
Водночас, відкрите виконавче провадження №67337568 02.11.2021 року державним виконавцем Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бєльським Олександром Сергійовичем на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., 04 червня 2019 року (а.с. 9-10).
Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 04 червня 2019 року, зареєстрований у реєстрі за №1620, щодо звернення стягнення на нерухоме майно – житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № ZHD0GA00000045, посвідченого 30.03.2006 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. за реєстровим №1165, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного баку «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, у розмірі:
-заборгованість за кредитом - 16 281,53 долар США;
-заборгованість за відсотками - 13 456,02 доларів США;
-комісія - 2 957,78 доларів США;
-пеня - 28 116,29 доларів США,
що всього становить 60 811 (шістдесят тисяч вісімсот одинадцять) доларів США 62 центи, що за курсом НБУ на 01.02.2019 року (один долар СПА дорівнює 27,7409600 гривень) становить 1 686 972 (один мільйон шістсот вісімдесят шість тисяч дев`ятсот сімдесят дві) гривні 72 копійки (а.с. 8).
Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі – Порядок вчинення нотаріальних дій) та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 11 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі – Перелік документів), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються:
а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;
б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;
в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;
г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;
ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.
Як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі, цей напис вчинено відповідно пункту 1, а не пункту 11 Переліку документів, що є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, на підставі якого вчинявся оскаржуваний виконавчий напис, для одержання виконавчого напису про звернення стягнення на заставлене майно подаються: 1) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); 2) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
В оскаржуваному нотаріальному написі зазначено, що строк за який проводиться стягнення, - дванадцять років десять місяців три дні, а саме: з 29.03.2006 року по 01.02.2019 року.
Судом також встановлено, що відповідачем та нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки на момент звернення з заявою про вчинення виконавчого напису існувало заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13.01.2017 року по цивільній справі №278/2412/16-ц (а.с. 14-15).
Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13.01.2017 року по цивільній справі №278/2412/16-ц визначено, що загальна сума, яка підлягає стягненню з Позивача за кредитним договором №ZHD0GA00000045 від 29 березня 2006 року, становить 25847,30 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 662983 гривні 25 копійок, яка виникла станом на 31.08.2016 року – тобто право вимоги у АТ КБ «ПриватБанк» виникло 31.08.2016 року.
Враховуючи положення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, оскаржуваний виконавчий напис вчинено поза межами цих строків, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, право вимоги у стягувача виникло 26.03.2010 та 31.08.2016 року, в той час як виконавчий напис вчинено 04.06.2019 року, що явно перевищує трирічний строк.
Отже, відповідачем пропущено строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису.
Згідно п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.
У постанові Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, зазначено, що після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінюється порядок, умови та строк дії кредитного договору.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 01 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс15, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за ним та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту, як кінцевий строк виконання її умов.
Отже, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом було порушено положення пункту 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки виконавчий напис міг вчинятися лише у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, який було змінено АТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку зі зверненням із позовною заявою до суду у 2016 році.
Також, згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Можливість звернення стягнення на предмет іпотеки передбачена як загальним Законом України "Про нотаріат", так і спеціальним Законом України "Про іпотеку".
При цьому стаття 33 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачала, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Частинами першою, другою статті 35 цього Закону визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі N 645/1979/15-ц, звертає увагу, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.
Матеріали справи не містять доказів про направлення позивачу повідомлення про усунення порушень іпотечного договору, а тому у нотаріуса при вчиненні виконавчого напису були відсутні документи щодо належного повідомлення боржника, що було підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, однак в супереч положенням матеріального права, викладеним вище, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис.
Щодо розміру заборгованості визначеної у виконавчому написі, суд перевіривши її на предмет безспірності, дійшов наступного висновку.
В оскаржуваному виконавчому написі визначено розмір заборгованості, що підлягає задоволенню за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, в розмірі 60811,62 долари США, що становить 1686972,72, з яких:
- заборгованість за кредитом – 16281,53 доларів США;
- заборгованість за відсотками – 13456,02 доларів США;
- комісія – 2957,78 доларів США;
- пеня – 28116,29 доларів США.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28 березня 2018 року за результатами розгляду справи № 444/9519/12 дійшла наступного висновку: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Цей же висновок висвітлений і у постановах Верховного Суду №727/4414/16 від 06.08.2021 року та №310/11534/13-ц від 04.07.2018 року.
Згідно із заочним рішенням рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13.01.2017 року по цивільній справі №278/2412/16-ц позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 25847,30 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 662983 гривні 25 копійок, яка складається з наступного: 17129,03 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 439359 гривень 62 копійки заборгованість за кредитом; 7210,49 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 184949 гривень 07 копійок заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1507,78 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 38674 гривні 56 копійок заборгованості по комісії за користування кредитом.
Отже, звертаючись до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису, у АТ КБ «ПриватБанк» було відсутнє право нараховувати передбачені договором відсотки, комісію та пеню у визначених розмірах, оскільки при зверненні до суду у 2016 році та отримання рішення по справі №278/2412/16-цвід 13.01.2017 року відповідач змінив строк кредитування та був позбавлений права нараховувати відсотки за кредитним договором.
Згідно оскаржуваного виконавчого напису сума заборгованості за пенею складає 28116,29 доларів США, а строк за який вона підлягає стягненню, визначено з 29.03.2006 року по 01.02.2019 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Нарахування та стягнення до сплати суми пені за період з 2006 року по 2019 року, тобто майже 13 років, здійснено в порушення приписів ст.ст. 256-258 ЦК України, які встановлюють строки позовної давності щодо вимог про стягнення основної суми заборгованості та пені.
Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).
Згідно змісту виконавчого напису, пеня в сумі 28116,29 доларів США нарахована за період з 29.03.2006 року по 01.02.2019 року; при цьому, виконавчий напис вчинений 04.06.2019 року, тобто з порушенням річного строку позовної давності щодо вимог про стягнення суми пені.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц зроблений наступний правовий висновок: «Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав».
Враховуючи вказану правову позицію, потрібно зазначити й про те, що на момент вчинення виконавчого напису від 04.06.2019 року вже існувало рішення Житомирського районного суду Житомирської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» від 13.01.2017 року, про яке зазначалось вище. 
Суми заборгованості визначених у виконавчому написі та у рішенні суду, яке набрало законної сили, на момент вчинення останнього, мають суттєву різницю у сумах заборгованості, тобто кредитором було завищено суму при зверненні до нотаріуса незважаючи на її визначення за рішеннями суду.
Викладене вказує на відсутність безспірності у сумі визначеної за виконавчим написом та порушенням нотаріусом норм матеріального права при його вчиненні.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як передбачено ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Таким чином, дослідивши надані позивачем докази на предмет їх належності, достовірності і достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що спірний виконавчий напис вчинений без перевірки нотаріусом безспірності заявленої суми боргу, а доводи відповідача є необґрунтованими та не можуть бути прийняті судом до уваги при ухвалені рішення. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкляєв Кирило Васильович, до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, державний виконавець Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бєльський Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Визнати виконавчий напис, вчинений 04.06.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований у реєстрі за № 1620, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню. 
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь держави судові витрати з оплати судового збору у сумі 1211,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено та підписано 27.02.2026 року.

Відомості про учасників: 

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 
Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ 14360570.
Третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, адреса 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Центральна, буд.6/9.
Третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - державний виконавець Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бєльський Олександр Сергійович, адреса: 10014, м. Житомир, вул. Леха Качинського, 12-а, код ЄДРПОУ 34973387.

Суддя О. М. Дубовік