ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/3607/25 Головуючий суддя І інстанції ХАРАБАДЗЕ К. Ш.
Провадження № 22-ц/818/1083/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із трудових правовідносин, з них

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року  м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого   Яцини В.Б.
суддів колегії  Мальованого Ю.М., Маміної О.В., 
за участю секретаря судового засідання  Шевцової К.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, третя особа – Державна служба України з питань праці в особі Центрального міжрегіонального управління про визнання протиправним наказ,-
в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання протиправним наказу, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.09.2020 ОСОБА_1 призначено першим заступником голови правління ДІФКУ, згідно наказу ДІФКУ за №97-к/тр з 02.09.2020. 30 травня 2022 року на позивача покладено виконання обов`язків голови правління ДІФКУ, згідно наказу Мінстратегпрому від 30.05.2022 за №8/п. 27.01.2025 визнано таким, що втратив чинність наказ Мінстратегпрому від 30.05.2022 за №8/п. 
Згідно наказу Мінстратегпрому від 27.01.2025 за №2/п та ОСОБА_1 припинив виконання обов`язків голови правління з 27.01.2025. Таким чином, позивач на законних підставах виконував обов`язки голови правління ДІФКУ майже три роки, з 30.05.2022 по 27.01.2025, будь-яких зауважень збоку керівництва профільного міністерства та самого Міністра він не мав. 19.02.2025 ОСОБА_1 ознайомлено з окремим дорученням голови правління ДІФКУ від 19.02.2025 за №6, згідно якого позивач зобов`язаний передати начальнику відділу комунікаційної діяльності ОСОБА_2 адміністрування офіційної сторінки ДІФКУ у соціальній мережі «Фейсбук». 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 ознайомлено з дорученням голови правління №7, згідно якого позивачу доручено надати уповноваженому з антикорупційної діяльності ОСОБА_3 пояснення, щодо невиконання доручення від 19.02.2025 за №6. Того ж дня, позивач надав пояснення доповідною запискою від 21.02.2025 за №83, у якому він посилався на мобінг його зі сторони голови правління пана ОСОБА_4 та його в.о. заступника ОСОБА_5 , на незаконність доручення.
Жодної реакції, дій та/або відповідей на його пояснення від голови правління ДІФКУ, уповноваженого з антикорупційної діяльності ОСОБА_3 , та останнього, як директора профспілки, позивачем не отримано. 28 лютого 2025 року наказом ДІФКУ за №46-к/тр, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме, за невиконання окремого доручення від 19.02.2025 за №6. В оскаржуваному наказі не конкретизовано, що саме вчинив чи не вчинив (яку конкретну норму він порушив) позивач, а лише зазначено загальну норму: «за порушення трудової дисципліни, а саме невиконання окремого доручення». 
Про порушення своїх прав, ОСОБА_1 стало відомо 28.02.2025, а відтак тримісячний строк для подання ним до суду такої позовної заяви не порушено, він спливає 28.05.2025. За подання даного позову немайнового характеру (основна та похідна від неї позовна вимога, які неможливо розділити), ОСОБА_1 згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн. (1 211,20 грн. х0.8 (коефіцієнт для пониження розміру ставки судового збору), суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які позивач очікує понести та частково вже поніс у зв`язку з розглядом даної справи у суді першої інстанції, складає 12 000,00 грн., зокрема: -4 000,00 грн. за першу консультацію, вивчення документів, складання правової позиції у справі; -8 000,00 грн. за складання даної позовної заяви у порядку цивільного судочинства. На підстав вищевикладеного, просить визнати незаконним та скасувати наказ голови правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установи від 28.02.2025 за №46-к/тр про оголошення догани першому заступнику голови правління ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, а саме невиконання окремого доручення, стягнути з Державної інноваційної фінансово-кредитної установи сплачений за подання даного позову судовий збір у розмірі 968,96 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу.
Представник відповідача Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в наданому відзиві на позову заяву проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що відповідно до ст. 47 Статуту ДІФКУ затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2000 р. № 979 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2020 р. № 1157), голова правління розподіляє обов`язки між заступниками голови правління Установи. 
Відповідно до пункту 1.24 Розподілу обов`язків між головою правління, першим заступником голови правління та заступниками голови правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установ, затвердженого наказом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи від 15 травня 2024 року № 6 (далі - Розподіл повноважень) - Голова правління ДІФКУ - забезпечує функціональне спрямування, здійснює координацію та контроль роботи першого заступника голови правління. Відповідно до пункту 2 Розподілу повноважень - перший заступник голови правління ДІФКУ С.Шкураков безпосередньо підпорядковується голові правління ДІФКУ. 
У зв`язку із кадровими змінами в Установі, а також відсторонення від виконання посадових обов`язків першого заступника голови правління та з метою виконання завдань із забезпечення інформаційного супроводу діяльності установи, оперативного оновлення контенту та підтримки комунікації з аудиторією, у тому числі через висвітлення своєї діяльності та актуальних подій через офіційну сторінку у мережі Фейсбук (https://www.facebook.com/SFIIOfficial) в Установі головою правління видано окреме доручення від 19.02.2025 № 6 щодо передачі першим заступником голови правління С.Шкураковим начальнику відділу комунікаційної діяльності М.Кривошеєву права адміністрування офіційної сторінки Установи у мережі Фейсбук (https://www.facebook.com/SFIIOfficial). 
Термін виконання доручення був встановлений – до 09:45 год 19.02.2025. Водночас ОСОБА_6 вказане окреме доручення не виконав, доступ до офіційної сторінки Установи у мережі Фейсбук не надав, що підтверджується доповідною запискою заступника начальника відділу комунікаційної діяльності від 19.02.2025 № Дз.-70 та пояснення на титульній сторінці самого доручення. Крім того, вказані обставини підтверджують скріншот сторінки Фейсбук з розділом адміністратора, 19.02.2025 року складений Акт про невиконання Окремого доручення №6, про те що станом на 10.00 год 19.02.2025 доступ до офіційної сторінки Установи у мережі Фейсбук заступником голови правління не надано. У подальшому, головою правління видано Окреме доручення від 21.02.2025 № 7 шодо наданння пояснень ОСОБА_7 про виконання Окремого доручення від 19.02.2025 № 6. На титульній сторінки Окремого доручення від 21.02.2025 № 7 ОСОБА_7 викладені пояснення щодо причин відмови у виконанні Окремого доручення №6. Крім того, Позивачем, ОСОБА_7 надана Пояснювальна записка від 21.02.2025 № Дз.-83 щодо невиконання окремого доручення №7. При цьому, пояснення зроблені Позивачем не містили обґрунтованих причин відмови у виконанні Окремих доручень №№ 6 та 7. Юридичним висновком від 26.02.2025 № Дз.97 відділу юридично-правового супроводу ДІФКУ підтверджені вищевказані обставини з урахуванням Пояснювальної записки Позивача. Відповідно до статті 41 статуту ДІФКУ Правління розглядає питання щодо притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності працівників Установи. Рішенням правління ДІФКУ від 27.02.2025 № 11 постановлено визнати достатнім підстави, викладені у вищевказаних документах, для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, а саме, невиконання окремого доручення. Наказом ДІФКУ від 28.02.2025 за № 46-к/тр ОСОБА_8 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме, невиконання окремого доручення. Враховуючи викладене, під час застосування дисциплінарного стягнення відносно позивача були дотримані вимоги статей 148–149 КЗпП України. 
Щодо тверджень відповідача про мобінг (цькування) вказав, що особи, які вважають, що вони зазнали мобінгу (цькування), мають право звернутися із скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та/або до суду. Твердження Позивача щодо незаконності вищенаведених дій та бездіяльності має суб`єктивне судження Позивача. Вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн є завищеним, не відповідає складності справи, ціні позову, часу витраченому на виконання відповідних послуг, враховуючи, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження, а також відсутності впливу на репутацію Позивача та публічного інтересу до справи.
В письмових поясненнях представник третьої особи Державної служби України з питань праці в особі Центрального міжрегіонального управління зазначила, що в Україні врегульовано на законодавчому рівні права та гарантії для працівників, які постраждали від проявів мобінгу на робочому місці. 11 грудня 2022 року набув чинності Закон України від 16.11.2022 No 2759-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню)». Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням). Вчинення мобінгу (цькування) заборонено.
Представник позивача в наданій відповіді на відзив зазначив, що жодним наказом ДІФКУ, не визначено сторінку у соціальній мережі «Фейсбук» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 як офіційну сторінку Установи. Відсутні будь-які докази: накази, розпорядження, доручення чи акти приймання-передачі, тощо, якими ОСОБА_1 уповноважено на ведення окресленої сторінки у соціальній мережі «Фейсбук», саме як офіційної сторінки ДІФКУ. При цьому позивачу відомо, що ще 06.10.2020 головою правління ДІФКУ Ставнюком В.В. підписано наказ за №104 про створення іншої (другої) офіційної сторінки Установи у соціальній мережі «Фейсбук», а саме за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 /. Яка сторінка є «першою» офіційною сторінкою ДІФКУ у соціальній мережі «Фейсбук» (та чи існувала (існує на даний час) вона взагалі) стороні позивача невідомо (докази протилежного відповідачем не надано). Згідно даного наказу права адміністратора покладено на голову правління Установи ОСОБА_9 , і ряду осіб (за списком) надано право редакторів сторінки (серед них ОСОБА_1 відсутній). Відповідальною особою встановлено начальника відділу комунікацій та стратегії розвитку ОСОБА_10 . Якщо сторінка у соціальній мережі «Фейсбук» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 є офіційною сторінкою Установи, то голова правління ДІФКУ не позбавлений можливості офіційно звернутися до технічної підтримки даної соціальної мережі (з наданням відповідного пакету документів) для відновлення (отримання) до неї доступу.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено.
Визнано незаконним та скасовано наказ голови правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установи від 28.02.2025 року за №46-к-тр про оголошення догану першому заступнику голови правління ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, а саме невиконання окремого доручення.
Стягнуто з Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 968 грн 96 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, представник ДІФКУ - Солдатов А.О. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати, новим рішенням у задоволенні позову відмовити.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми трудового законодавства, а також не звернув увагу на внутрішні нормативні акти Установи. Відповідно до ст. 47 Статуту ДІФКУ затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2000 р. № 979 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2020 р. № 1157), голова правління мав повноваження розподіляти обов`язки між заступниками голови правління Установи. https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/587-2019-%D0%BF#Text) (посилання Голова правління ДІФКУ - забезпечує функціональне спрямування, здійснює координацію та контроль роботи першого заступника голови правління Відповідно до пункту 1.24 Розподілу обов`язків між головою правління, першим заступником голови правління та заступниками голови правління Державної інноваційної фінансово кредитної установ, затвердженого наказом Державної інноваційної фінансово кредитної установи від 15 травня 2024 року № 6 (далі Розподіл повноважень) - Голова правління ДІФКУ - забезпечує функціональне спрямування, здійснює координацію та контроль роботи першого заступника голови правління. 
Відповідно до пункту 2 Розподілу повноважень - перший заступник голови правління ДІФКУ С.Шкураков безпосередньо підпорядковується голові правління ДІФКУ. Отже, Голова правління має право надавати обов`язкові вказівки, доручення для виконання його підпорядкованим структурним підрозділам та посадовим особам, з вказанням строків їх виконання та порядку їх виконання. 
Таким чином, Голова правління Установи здійснює координацію та контроль роботи першого заступника, має право видавати обов`язкові для виконання доручення. ОСОБА_6 був ознайомлений із Окремими дорученнями № 6 і № 7, підписав їх, однак умисно не виконав, про що складені Акт про невиконання окремого доручення від 19.02.2025 та доповідну записку від 19.02.2025 № Дз-70. 
Таким чином, у відповідності до вимог статей 148–149 КЗпП України дисциплінарне стягнення було застосовано в межах строку, у письмовій формі, та з урахуванням пояснень працівника. Отже, відносно позивача процедура накладення стягнення була повністю дотримана. 
Враховуючи викладене, висновок суду про «відсутність конкретизації проступку» є формальним, оскільки в наказі прямо зазначено: «за невиконання окремого доручення», а також у наказі прямо зазначені підстави для притягнення. Таким чином, саме факт невиконання розпорядження і є тим дисциплінарним проступком (статті 139, 147 КЗпП України).
Суд першої інстанції без жодного експертного чи нормативного підтвердження самостійно визначив, що сторінка Facebook не є офіційною, тоді як жоден нормативний акт не містить вимоги щодо обов`язкової реєстрації офіційної соціальної сторінки наказом. 
Крім того, факт функціонування офіційної сторін за адресою «https://www.facebook.com/SFIIOfficial» підтверджується наданими до суду скріншотами та актами. Отже, вимога голови правління про передачу прав доступу до ресурсу Установи була службовою, правомірною і спрямованою на забезпечення комунікаційної безпеки. 
Таким чином, у даному випадку відбулося невиконання доручення керівника з вини працівника, яка підлягає дисциплінарній оцінці. 
При цьому, також звертає увагу суду на те, що керівництвом Установи був застосований м`якший захід стягнення до Позивача.
Суд не забезпечив рівність сторін, оскільки розглянув справу за відсутності представника Установи, хоча від останньої надходили заяви про участь у режимі відеоконференції та відкладення розгляду у зв`язку з відпусткою.
Також вказано на те, що рішення суду першої інстанції суперечить практиці Верховного Суду, зокрема в частині доведення складу дисциплінарного проступку та дотримання процесуальних вимог щодо процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності.
На думку апелянта судом першої інстанції були стягнуті судові витрати на правову допомогу без належної перевірки критеріїв розумності. Докази витрат Позивача є неналежними та сумнівними, а розмір заявлених витрат є неспівмірними та завищеними.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Зеленський М.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін, та стягнути витрати на правничу допомогу під час апеляційного розгляду.
Вказано про те , що у справі не виникало спору про те, що позивач мав обов`язок виконання доручення голови Правління № 6 від 19.02.2025 про передачу адміністрування Facebook-сторінки SFIIOfficial, оскільки той має право видавати підлеглим такі обов`язкові для виконання доручення. Разом з тим, у даній справі спірним є інше питання: чи було законним застосування до позивача дисциплінарного стягнення - догани. 
Наказ керівника № 46-к/тр не містить опису того, який саме трудовий обов`язок відповідача було порушено, яким документом цей обов`язок передбачено, і яку саме дію позивач не виконав. Формулювання «невиконання окремого доручення» не відповідає вимогам ст. 149 КЗпП України і не може бути підставою для стягнення. Більше того, саме це «доручення» було сумнівним і незаконним за змістом, оскільки вимагало від позивача виконання дій, які не входили до його посадових обов`язків.
Апелянт безпідставно посилається на наказ ДІФКУ № 6 від 15 травня 2024 року, яким було затверджено «Розподіл обов`язків між головою, першим заступником і заступниками голови правління», оскільки він вичерпав свою дію, оскільки був виданий на час виконання позивачем обов`язки голови правління, у ньому прямо зазначено: «В.о. голови правління - Шкураков С.О.». У тому ж документі позивач також зазначений як перший заступник. Це був внутрішній тимчасовий розподіл обов`язків між позивачем і підлеглими на час відсутності голови Правління. Після того, як 27 січня 2025 року наказом Міністерства стратегічних галузей промисловості № 21/п на посаду голови правління було поновлено ОСОБА_4 , цей «розподіл повноважень» втратив актуальність. Відповідно, новий керівник не затверджував жодного акту з перерозподілом функцій, тому наказ № 6 не може використовуватись для обґрунтування законності його наступних дій у лютому 2025 року.
Отже, посилання ДІФКУ на цей документ як на «чинний» є маніпуляцією. Він лише підтверджує загальну ієрархію підпорядкування, але не дає голові права вимагати від позивача дії, які не входили до його трудових обов`язків і не були закріплені ані Статутом, ані посадовою інструкцією.
Звертає увагу суду, що доручення голови Правління № 6 від 19.02.2025 стосувалося передачі адміністрування сторінки facebook.com/SFIIOfficial. Однак у ДІФКУ не існує жодного наказу, який визначає саме цю сторінку як офіційною сторінкою установи. Натомість існує наказ інший наказ керівництва Установи від 06.10.2020 № 104, яким офіційною сторінкою визначено інший акаунт та призначено іншу відповідальну особу за її адміністрування. Жоден документ не покладає на позивача обов`язку бути адміністратором сторінки SFIIOfficial. Таким чином, доручення № 6 не мало законних підстав, а наказ про догану, який ґрунтується на нібито «невиконанні» цього доручення, є необґрунтованим і незаконним. Саме тому суд першої інстанції цілком правомірно визнав його таким, що порушує мої трудові права
Суд першої інстанції перевірив наявні у справі документи, дослідив договір про надання правничої допомоги, акт виконаних робіт і визначив суму відповідно до фактичних витрат. Тому підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи перевіривши її доводи у визначених ст. 367 ЦПК України межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржене рішення суду відповідає.
Суд своє рішення мотивував наступним.
У оспорюваному наказі № 46-к-тр від 28.02.2025 «Про оголошення догани» першому заступнику голови правління ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, а саме, невиконання окремого доручення, не зазначено змісту вказаного доручення, відсутня вказівка на порушення позивачем конкретної норми трудової дисципліни, а лише у загальній формі зазначено, що при прийнятті наказу відповідач керувався ст. 147-152 КзпПУ, рішенням правління від 27.02.2025 № 11.
Підставами для оголошення догани в наказі № 46-к-тр від 28.02.2025 також зазначені : окремі доручення голови правління від 19.02.2025 № 6 та від 21.02.2025 № 7, доповідна записка від 9.02.2025 Дз.-70, висновок уповноваженого з антикорупційної діяльності від 20.02.2025 Дз. – 80, юридичні висновки відділу юридично-правового супроводу від 20.02.2025 Дз. – 81, від 26.02.2025 Дз. -97, пояснювальна записка першого заступника голови правління від 21.02.2025 Дз. -83, Рішення правління від 27.02.2025 № 11, лист ППО ДІФКУ від 18.02.2025 № 2-02/25.

За таких обставин суд вважав, що описова частина наказу не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач ОСОБА_1 , обмежившись лише загальним посиланням - невиконання окремого доручення.
При цьому, як вбачається з окремого доручення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи № 6 від 19.02.2025 першому заступнику голови правління ОСОБА_1 було доручено передати начальнику відділу комунікаційної діяльності ОСОБА_2 адміністрування офіційної сторінки ДІФКУ у соціальній мережі Фейсбук (https://www.facebook.com/SFIIOfficial). Термін виконання – до 09 год. 45 хв. 19.02.2025.
Відповідачем надано скриншот екрану з соціальній мережі Фейсбук/а.с.79 зворот/, з якого неможливо визначити його приналежність, адресний рядок з URL-адресою сторінки Facebook відсутній, відомості на створеному скріншоті не ідентифікують сторінку відповідача у соціальній мережі Фейсбук за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доказів про покладення обов`язків адміністрування офіційної сторінки ДІФКУ у соціальній мережі Фейсбук (https://www.facebook.com/SFIIOfficial) на ОСОБА_1 відповідачем суду не було надано. В справі відсутні і докази того, що сторінка у соціальній мережі Фейсбук за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 визначена офіційною сторінкою ДІФКУ. 
При цьому, суд зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, у соціальній мережі Фейсбук відповідач має іншу сторінку - ІНФОРМАЦІЯ_3 , і щодо цієї сторінки позивачем було надано суду наказ відповідача від 06.10.2020 № 104, яким підтверджено визначення цієї сторінки як другої офіційної сторінки Установи. В цьому ж наказі також вказано осіб, яким передано права адміністратора, права редакторів, і зазначено про доведення цього наказу до їх відома через систему обміну електронними документами, визначено відповідальну особу за виконання наказу. 
Разом з цим, відповідачем не було надано суду доказів, що подібний наказ приймався відповідачем відносно сторінки у соціальній мережі Фейсбук за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 , і що на позивача покладалися права адміністрування цієї сторінки, що такий наказ доводився до відома позивача, тобто докази, що трудовим обов`язком позивача являлося адміністрування офіційної сторінки ДІФКУ у соціальній мережі Фейсбук (https://www.facebook.com/SFIIOfficial), докази про ознайомлення позивача з такими обов`язками.
З наведених підстав суд вважав, що у діях позивача роботодавцем належним чином не були встановлені ознаки дисциплінарного проступку, та роботодавцем при накладенні стягнення не додержана процедура, передбачена нормами КЗпП України. При винесенні оскаржуваного наказу відповідачем не з`ясовано наявність вини та в чому полягає порушення останнім трудової дисципліни.
Відтак, з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та досліджених у судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку про неправомірність прийняття відповідачем наказу № 46-к-тр від 28.02.2025 про притягнення позивача ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді догани.
Зважаючи на вищезазначене, суд вважав, що оскаржуваний наказ винесено з порушенням вимог законодавства України, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання його незаконним.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Судом встановлено, що згідно наказу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи №97-к/тр від 01.09.2020 ОСОБА_1 з 02.09.2020 призначено першим заступником голови правління.
Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України №8-п від 30.05.2022 на ОСОБА_1 покладено обов`язки голови правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установи з 30.05.2022 до призначення голови правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установи.
Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 21/п від 27.01.2025, визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 30.05.2022 №8-п «Про покладення обов`язків голови ДІФКУ на ОСОБА_1 ». 
Наказом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи № 3-к/тр від 27.01.2025 також було припинено виконання С. Шкураковим обов`язків голови правленні Державної інноваційної фінансово-кредитної установи з 27.01.2025. 
Окремим дорученням Державної інноваційної фінансово-кредитної установи № 6 від 19.02.2025 першому заступнику голови правління Шкуракову С.О. доручено передати начальнику відділу комунікаційної діяльності ОСОБА_2 адміністрування офіційної сторінки ДІФКУ у соціальній мережі Фейсбук (https://www.facebook.com/SFIIOfficial). Термін виконання – до 09 год. 45 хв. 19.02.2025.
Окремим дорученням Державної інноваційної фінансово-кредитної установи № 7 від 21.02.2025 першому заступнику голови правління ОСОБА_1 доручено надати уповноваженому з антикорупційної діяльності ОСОБА_11 пояснення щодо невиконання окремого доручення голови правління ДІФКУ № 6 від 19.02.2025. Термін виконання – до 12:30 год. 21.02.2025. 
Наказом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи № 46-к/тр від 28.02.2025 першому заступнику голови правління ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме, невиконання окремого доручення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідач не довів належними і допустимим доказами, що позивач був призначений адміністратором сторінки ДІФКУ у соціальній мережі Фейсбук (https://www.facebook.com/SFIIOfficial, стосовно якої було видано розпорядження № 6. Наявна у справі паперова копія скріну з екрану невідомого гаджету, на яку покликається відповідач у доводах апеляційної скарги не містить інформації щодо адреси цієї сторінки у мережі Інтернет, а тому не містить інформацію щодо предмета доказування та не є належним доказом у розмінні ст.ст. 76, 77, 100 ЦПК України. Крім того, згідно вказаного скріну доступ до управління вказаної сторінки ДІФКУ у соціальній мережі Фейсбук має також інша особа ОСОБА_12 (а.с.79 зворот).
За таких обставин, оскільки у оскаржену наказі не вказано про зміст розпорядження, яке позивач не виконав, що не відповідає принципу правової визначеності, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що відповідач не довів, що у даному випадку стягнення було накладено обґрунтовано, із дотриманням законного порядку. Наведені з цього приводу доводи скарги висновків суду не спростовують.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи залишити без задоволення.
Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 20 квітня 2026 року.

Головуючий  В.Б.Яцина.

Судді -  Ю.М.Мальований.

О.В.Маміна.