Справа № 541/673/26
Номер провадження 2-о/541/49/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

07 квітня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді     Морозовської О.А.,
за участі секретаря судового засідання Калініченко Л.О., 
заявника ОСОБА_1 
представника заявника, адвоката Сидоренка Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Миргородського міська рада Полтавської області,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Миргородського міська рада Полтавської області.
ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миргороді Полтавської області померла ОСОБА_2 , яка є матір`ю заявника. Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . В зв`язку з віком і станом здоров`я матері та необхідністю здійснення за нею догляду, що підтверджується довідкою № 41 від 04.02.2026 Амбулаторією ЗПСМ №8 міста Миргород, у лютому 2025 року вона переїхала до матері, і з того часу до дня смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом з нею в будинку по АДРЕСА_1 . В той же час, вона залишалась зареєстрованою проживаючою за адресою:  АДРЕСА_2 . Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смагою Л.М. від 04 лютого 2026 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_2 у зв`язку з неподанням заяви про прийняття спадщини, та відповідно, пропуском строку, для прийняття спадщини. Зазначила, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне їй для оформлення прав на спадкування житлового будинку, тому звернулася до суду, для встановлення даного факту.
Ухвалою суду від 02 березня 2026 року провадження у даній справі відкрито та призначено судове засідання.
В судовому засіданні заявник та її представник адвокат Сидоренко Ю.В. заяву підтримали, просили її задовольнити з підстав вказаних у ній.
Представник заінтересованої особи Миргородської міської ради надав клопотання в якому просив розгляд справи проводити без участі представника, не заперечували проти задоволення вимог щодо постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миргороді Полтавської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 09 липня 2025 року (а.с. 4). Померла ОСОБА_2 є матір`ю заявника ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 18.05.1971 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 16.09.1989 року, згідно і з яким при укладенні шлюбу 16 вересня 1989 року заявниця змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с.5,6).
Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за своїм станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою № 41 від 04.02.2026 Амбулаторією ЗПСМ №8 міста Миргород (а.с.7). Заявник з лютого 2025 року і до дня смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом з нею в будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про фактичне проживання осіб №73/03-24 від 05 лютого 2026 року (а.с.8).
Заявник звернулась до приватного нотаріуса Смаги Л.М. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смаги Л.М. від 04 лютого 2026 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , 1939 року народження, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 (а.с.10). Спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась, що підтверджується листом приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Смаги Л.М. від 05.03.2026 за № 59/01-16 та Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 18,24)
Отже, реалізація права на спадщину за законом заявником ОСОБА_1 залежить від встановлення судом факту постійного проживання заявника разом із померлим спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини, який має юридичне значення для заявника.
Свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_6 була старенька та лежача, хворіла років шість-сім, на вулицю не виходила, мала дві доньки, ОСОБА_7 постійно була біля неї доглядала по день смерті ОСОБА_8 , а друга донька за кордоном і ніяк не допомагала. 
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_6 хворіла, була лежача і взимку її дочка ОСОБА_7 переїхала до неї, щоб за нею доглядати. З січня 2025 року по день смерті ОСОБА_8 . ОСОБА_7 проживала разом з матір`ю, у мами вона (свідок) через день її бачила, по двору щось робила. ОСОБА_10 займалась заявниця.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_7 постійно приїжджала до батьків, допомагала по господарству, взимку 2025 вона вже переїхала та проживала з мамою постійно, бо вона (мама) була вже слабка, жили по АДРЕСА_1 , там бачила лише Руслану. 
Згідно з ч. 3ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
З наведеного слід про дійти висновку те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.
Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.
Як вбачається з копії паспорту заявника, вона була зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_2 (а.с.9). 
Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини що було зроблено позивачем. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Отже, маються достатні докази, які підтверджують факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. 
Таким чином, факт постійного проживання заявника разом із матір`ю на момент її смерті підтверджується встановленими і дослідженими у справі доказами та беззаперечними твердженнями свідків.
За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт що ОСОБА_12 постійно проживала разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, що відкрилася внаслідок її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку по АДРЕСА_1 , який має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадкування після смерті ОСОБА_2 . 
Керуючись статтями 5, 76, 258, 264-265, 293, 315, 318, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Миргородського міська рада Полтавської області - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с.Дементіївка Дергачівського району Харківської області, постійно проживала разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, що відкрилася внаслідок її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку по  АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_4 виданий 17 грудня 1996 року Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .
Представник заявника: адвокат Сидоренко Юрій Володимирович свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2761 від 23.04.2019 року видане Радою адвокатів Полтавської області на підставі рішення № 7 від 23 квітня 2019р, адреса: АДРЕСА_4 .
Заінтересовані особи: 
Миргородська міська рада Полтавської області, код ЄДРПОУ 21051131, адреса Полтавська область, м.Миргород, вул. Незалежності,17.

Суддя:	  	О. А. Морозовська