1	Справа № 335/1047/26  3/335/435/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління ДПС у Запорізькій області, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення № 235/12 від 26.01.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме: провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, а саме згідно отриманої податкової інформації з листа ДПС України від 15.12.2025 № 29469/7/99-00-24-04-01-07 (вх. ГУ ДПС у Запорізькій області № 4888/8 від 15.12.2025) (додатки) із даними з Системи обліку реєстраторів розрахункових операцій, платником податку-фізичною особою ОСОБА_1 з метою отримання прибутку в період з 01.07.2025 по 31.10.2025 року з використанням послуг (сервісів) ТОВ «Нова Пей» в частині операцій з приймання коштів, отримано 24 грошових перекази, на загальну суму 196399,00 грн., що вказує на систематичне здійснення господарської діяльності та порушення п. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Мазур О.С. надала до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства. В даному випадку були певні продажі власного використаного майна та бажання його реалізувати за ненадібністю. Відсутні чіткі підстави для припущення ознак систематичної діяльності з придбання та продажу певного виду товару, робіт, послуг з метою отримання прибутку. Дійсно ОСОБА_1 продавав свої вживані речі, якими об`єктивно не буде користуватися. Ні в протоколі, ні в інших матеріалах справи ГУ ДПС в Запорізькій області не зазначено, за що отримані перекази та чи були товари раніше придбані з метою подальшого продажу для отримання прибутку. В якості доказів вини ОСОБА_1 до протоколу додана інформація з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, які не містять будь-яких доказів проведення систематичної господарської діяльності. Контролюючим органом не доведено, що ОСОБА_1 здійснював продаж товарів з метою отримання прибутку та провадив господарську діяльність, а не здійснював продаж власних речей, що не підпадає під зміст ст. 164 КУпАП. 
Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП). Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). 
П. 2 ст. 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. 
Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року). Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 
При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме посадова особа, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Також розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. 
Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності, та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. 
При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій. 
За усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
Так, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у порушенні законодавства, що регулює здійснення провадження господарської діяльності. Базовим об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності, а саме це Господарський кодекс України, закони України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та іншими нормативно-правовими документами.
Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. 
Так, за ч. 2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб підприємців є відкритою. 
У ч. 1 ст. 2 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на виробництво та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Під некомерційною господарською діяльністю розуміється господарська діяльність, що здійснюється без мети одержання прибутку. 
Відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. 
Крім того, відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення, з метою отримання прибутку. 
З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від продажу товарів, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.
Так, вирішуючи питання наявності/відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, треба виходити з необхідності встановлення чи дійсно останній здійснював господарську діяльність, оскільки вказана ознака є складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. 
В той же час, посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області в протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення викладена не у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема, не конкретизовано яку саме господарську діяльність здійснював ОСОБА_1 без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання, що ця діяльність мала систематичний характер, здійснювалась на власний ризик та з метою отримання прибутку, що є основними ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення. 
На підтвердження провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на лист ДПС України від 15.12.2025 за №29469/7/99-00-24-04-01-07, копію якого долучено до протоколу, та згідно з яким за результатами проведеного аналізу інформації з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій з приймання коштів для їх подальшого переказу на адреси платників податків та фізичних осіб, виявлені вказані в додатках випадки. Така інформація направлена для проведення аналізу, та у разі встановлення фактів порушень вимог законодавства, вжиття заходів. 
Додатки до такого листа оформлені у вигляді таблиці по операціям з приймання коштів для їх подальшого переказу на адреси платників податків та фізичних осіб, що створювалися ТОВ «НоваПей», витяги з яких долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. 
В той же час, всупереч листу ДПС України від 15.12.2025 №29469/7/99-00-24-04-01-07, ГУ ДПС у Запорізькій області надану інформацію не перевірив та її аналіз, зокрема аналіз зазначених в додатках грошових переказів, не провів. Надана інформація містить лише відомості про кількість переказів та їх суму, але жодним чином не підтверджує факт здійснення систематичної господарської діяльності ОСОБА_2 . 
Сам по собі факт отримання ним грошових коштів через сервіс «НоваПей» без встановлення їх призначення, періодичності, зв`язку з конкретними товарами чи послугами та без підтвердження їх отримання як плати за господарську діяльність, не може свідчити про здійснення останнім господарської діяльності та не підтверджує наявності мети отримання прибутку. 
При цьому норми діючого законодавства не забороняють здійснювати епізодичний продаж дрібних особистих речей та не зобов`язують у такому випадку особу до здійснення реєстрації як суб`єкта господарювання або подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, оскільки такі дії не носять характеру господарської (підприємницької) діяльності. 
Інформація про суми нарахованих та виплачених ОСОБА_1 доходів, теж не підтверджує факт здійснення ним господарської діяльності в інкримінований період. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. 
Однак з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього документів не вбачається усіх необхідних ознак об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, до протоколу не долучено належних доказів щодо провадження господарської діяльності в частині переводу/ отримання грошових коштів. 
Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, є документом, яким особа, що уповноважена на його складання, фіксує обставини правопорушення, а тому обставини викладені в ньому повинні бути підтверджені іншими доказами. 
Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь і відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст.ст. 164, 245, 247,251,252,283,284,288,289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В.Геєць