Дата документу 14.04.2026	Справа № 554/16993/25	
 	Провадження № 2/554/1123/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2026 року місто Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі головуючого судді- Шевської О.І., за участю секретаря судового засідання – Рябченко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» звернулося у листопаді 2025 року до суду із даним позовом , у якому прохали стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №90888930000 від 14.02.2013 року в загальному розмірі 25088,31 грн. суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову вказав, що 14.02.2013 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит на суму 8 566,06 грн. на придбання товару. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил.
Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору.
Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. 
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 25088,31, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 21823,52 грн; заборгованість за відсотками – 3179,49грн., заборгованість за комісією – 85,3 грн.
24.05.2021 року АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №208.
Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №90888930000 від 14.02.2013 року.
Відповідачем до цього часу не погашено заборгованість перед позивачем, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом.
Ухвалою судді від 01.01.2026 прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 27.01.2026 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дубовик Віктора Андрійовича про надання додаткового строку для подання відзиву на позов задоволено.
Поновлено представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Дубовик Віктору Андрійовичу пропущений ним строк для подання відзиву на позов та встановити відповідачу додатковий строк для подання відзиву на позов до 13.03.2026 включно.
29.01.2026 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, у якому прохають відмовити задоволенні позову у повному обсязі.
Посилаються на те, що у позовній заяві зазначена адреса відповідача: АДРЕСА_1 .
До позовної заяви додано Опис вкладення до поштового відправлення 0503784445501 від 25.11.2025 р., з якого вбачається, що позовна заява була направлена відповідачу на адресу АДРЕСА_1 . Натомість згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 18.01.2026 р. зареєстрованим місцем е проживання ОСОБА_1 (Відповідача) є АДРЕСА_2 (дата реєстрації 04.08.2016 р.). 
Отже Позивачем позовна заява не була надіслана на адресу місця проживання Відповідача. Доданий до позовної заяви Опис вкладення до поштового відправлення 0503784445501 від 25.11.2025 р. не є належним доказом надсилання позовної заяви Відповідачу. За таких умов Позовна заява не відповідає вимогам вимог статей 175, 177 ЦПК оскільки до неї не додано належним чином засвідчених копій всіх документів, що додаються до позовної заяви.
В позовній заяві зазначено, 14.02.2013 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 (Відповідачем) укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит на суму 8 566,06 грн. на придбання товару. 
При цьому позивачем не надано копії договору про надання кредиту № 90888930000 від 14.02.2013 р. на який позивач послався в позовній заяві.
Натомість позивачем додано до позовної заяви копії Анкети заявки клієнта від 11.07.2011 р., Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 11.07.2011 р., Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 11.07.2013 р. (Графік платежів), Умов кредитування від 11.07.2011 р., Листа АТ «УкрСиббанк» від 11.07.2011 р. (копії не якісні, текст дрібним шрифтом різного формату, який можливо прочитати лише частково, відтиски печаток на копіях неможливо розпізнати). В Анкеті заявці клієнта від 11.07.2011 р. зазначено прохання надати кредит на наступних умовах: строк використання кредиту 24 місяці, сума кредиту 8566,06 грн., на придбання наступного товару:- Холодильник/морозильна камера – вартість 7168,94 грн.;- Інша побутова техніка – вартість 1299,00 грн.;- Комплектуючі/запчастини –вартість 149,00 грн.;- Після продажний сертифікат – вартість 0,12 грн.;- Комплектуючі/запчастини –вартість 149,00 грн. Всього: 8766,06 грн. 
Пунктом 1 Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 11.07.2011 р. передбачено, що сума кредиту за договором становить 8566,06 грн. 
Згідно п. 1.1. Договору надання кредиту здійснюється та Позичальник з цим погоджується у термін не пізніше 30 календарних днів з моменту підписання цього Договору (тобто не пізніше 11.08.2011 р.). 
Згідно п.3 Договору ціна товару складає 8766,06 грн. 
Згідно п.3.1. Договору Розмір платежу за товар що сплачується Позичальником за рахунок власних коштів складає 200,00 грн. Пунктом 4 Договору передбачено, що Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів щомісяця, відповідно до Графіку платежів , але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 11.07.2013 р.
В Графіку платежів (Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 11.07.2013 р.) передбачено сплату платежів з 11.08.2011 р. по 11.07.2013 р., повернення кредиту в загальній сумі 8566,06 грн. та сплату процентів в загальній сумі 0,88 грн. за весь строк кредитування. В вищезазначених документах мова йде про надання споживчого кредиту на придбання побутової техніки, зі строком надання кредиту не пізніше 11.08.2011 р., строком повернення не пізніше 11.07.2013 р.
Тобто додані документи не стосуються правовідносин та зобов`язань на які позивач посилається в позовній заяві, а саме правовідносин які могли виникнути за Договором про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 укладеного 14.02.2013 р. (на який посилається позивач).
ОСОБА_1 (Відповідач) не укладала (не підписувала) з АТ «УКРСИББАНК» Договір про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 14.02.2013 р. та не отримувала на підставі такого договору кредиту в сумі 8 566,06 грн. 
Позивачем не надано копії Договору про надання кредиту № 90888930000 від 14.02.2013 р. та доказів надання Відповідачу в 2013 році кредиту в сумі 8 566,06 грн. згідно Договору про надання кредиту № 90888930000 від 14.02.2013 р. 
Отже в матеріалах справи відсутні докази укладення відповідачем кредитного договору в належній письмовій формі.
Позивачем у даній справі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» стверджується, що до нього перейшло право вимоги згідно Договору факторингу №208 від 24.05.2021, то і докази перерахування (надання) відповідачу суми кредиту та існування заборгованості мали бути вже створеними (існувати) на момент відступлення права вимоги і саме сторона позивача повинна доводити обставини, на які посилається в позові
В позовній заяві позивач зазначив, що Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору. При цьому позивач не вказав коли саме та у який спосіб АТ «УКРСИББАНК» надав (перерахував) Відповідачу кредитні кошти в сумі 8566,06 грн. за Договором про надання кредиту № 90888930000 від 14.02.2013 р. 
Разом з тим, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів перерахування АТ «УКРСИББАНК» суми кредиту 8566,06 грн. на рахунок Відповідача згідно Договору про надання кредиту № 90888930000 від 14.02.2013 р. розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
В Переліку документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви позивачем зазначено копія руху коштів по рахунку картки з лімітом за кредитним договором №90888930000. 
При цьому позивачем фактично не до додано до позовної заяви копії руху коштів по рахунку картки з лімітом за кредитним договором №90888930000. 
Натомість позивачем додано до позовної заяви роздруківки (бланки) листів АТ «УКРСИББАНК» (на 189-ти сторінках) адресованих ОСОБА_1 (Відповідачу) , які містять нагадування про необхідність поповнення карткового рахунку та рух коштів по рахунку картки з лімітом за банківським продуктом «Револьверна кредитна картка «Шоппінг картка». 
При цьому роздруківки (бланки) листів АТ «УКРСИББАНК» не містять підписів уповноваженої особи банку та печатки (штампу) банку, із їх змісту неможливо ідентифікувати джерело її походження). 
Також роздруківки (бланки) листів АТ «УКРСИББАНК» не містять інформації про Договір про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 14.02.2013 р., із їх змісту не вбачається, що зазначений в них рух коштів стосується грошових операцій за Договором про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 14.02.2013 р. Роздруківки (бланки) листів АТ «УКРСИББАНК» не є виписками з особового рахунку сформованими за допомогою автоматизованої бухгалтерської програми (системи), не є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». 
Отже надані позивачем Роздруківки (бланки) листів АТ «УКРСИББАНК» не є належними та допустимими доказами у даній справі.
Позивачем не надано докази на підставі яких можна було б встановити коли та згідно якого первинного документу, та яким чином кредитні кошти були надані відповідачу, та чи були вони були надані на умовах та в рамках Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 14.02.2013 р., на який посилався позивач, стан розрахунків , наявність чи відсутність заборгованості.
До позовної заяви додано Розрахунок заборгованості за кредитним договором №90888930000 , який містить фасимільне відтворення печатки та підпису генерального директора ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». 
Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони.
Крім того, вказують на те, що в самому Акті приймання-передачі Права вимоги від 24.05.2021 р. не вказано, яке саме право вимоги відступлене (не зазначено боржників, договорів за якими відступлене право вимоги, сум заборгованості по кожному боржнику), за відсутності копії Реєстру Боржників (яка відповідає вимогам щодо належності, допустимості та достовірності), не можливо встановити, які саме права вимоги були відступлені, до яких боржників та за якими основними договорами. Зокрема неможливо встановити чи було відступлене Позивачу право вимоги до Відповідача.
Позивачем не долучено до матеріалів справи належних та допустимих доказів на підтвердження оплати ним на рахунок АТ «УКРСИББАНК» плати за відступлення права вимоги (суми фінансування) за Договором факторингу №208 від 24.05.2021 р., сплата якої є обов`язковою умовою переходу до Фактора права власності на Права Вимог (п. 4.1. Договору факторингу). 
Позивачем з позовом не надано копії Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 14.02.2013 р. 
Відсутність у матеріалах справи укладеного та підписаного усіма сторонами Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 14.02.2013 р. позбавляє можливості встановити чи було взагалі обумовлено сторонами відступлення права вимоги за таким договором третім особам.
Позивачем не надано доказів повідомлення Відповідача (споживача) про відступлення права вимоги, передачу персональних даних споживача та надання інформації про нового кредитора в порядку передбаченому ч. 1ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування» та п. 4.3. Договору факторингу №208 від 24.05.2021 р. Позивачем не надано доказів, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» (Позивач) є фінансовою установою, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу (здійснювати факторингові операції), згідно вимог ст. 1079 ЦК України та ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування».
Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що до TOВ «ФК «Кредит-Капітал» (Позивача) перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 (Відповідача) за Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 14.02.2013 р. згідно укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та TOВ «ФК «Кредит-Капітал» Договору факторингу №208 від 24.05.2021 р.
Зазначають також про те, що позивач пропустив строки звернення до суду із даним позовом. Позові вимоги про поновлення строку позовної давності заявлено не було.
Позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу в заявленій в позовній заяві сумі.
Представник позивача до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
З цих підстав суд вважає за можливе слухати справу за вказаної явки учасників процесу, ухваливши рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 14.02.2013 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 8 566,06 грн. на придбання товару. 
Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил.
Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору.
Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. 
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 25088,31 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 21823,52 грн; заборгованість за відсотками – 3179,49грн., заборгованість за комісією – 85,3 грн.
24.05.2021 року АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №208, згідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №90888930000 від 14.02.2013 року.
Позивач зазначає, що наявну заборгованість ні первісному кредитору , ні позивачу відповідачем погашено не було, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом.
Представник відповідача заперечує проти даного позову, посилаючись на відсутність доказів укладення такого договору, належних та допустимих доказів на підтвердження сум заборгованості та доказів переходу права вимоги до нового стягувача, який є позивачем у даній справі.
Ознайомившись із матеріалами, які додані до позовної заяви суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Позовна давність, за визначенням статті 256 ЦК України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 
Згідно ч. 1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу (ч. 1 ст.260 ЦК України). 
Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін (ч. 2 ст.260 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261 ЦК України). 
Згідно ч. 5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до ст.262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. 
Тому, заміна кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з відступленням права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. 
Позивач звернувся до суду із даним позовом 28.11.2025 року.
У позові прохає стягнути заборгованість за договором від 14.02.2013 року. Строк використання кредиту -24 місяці.
У ст. 263 ЦК України передбачені підстави та наслідки зупинення перебігу позовної давності. 
У ст. 264 ЦК України підстави та наслідки переривання перебігу позовної давності. 
Ні ст. 263 ні ст. 264 ЦК України не передбачено воєнний стан як підставу для зупинення чи переривання перебігу позовної давності. 
Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК було доповнено п. 19 Законом України від 15.03.2022 №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». 
Вказана редакція п. 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК діяла в період 17.03.2022 по 29.01.2024 , та передбачала , що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК, продовжуються на строк його дії. 
П. 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК у редакції Закону від 08.11.2023 № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», яка діяла в період 30.01.2024 по 03.09.2025 , передбачав , що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений ЦК України зупиняється на строк дії такого стану. 
Відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦК України від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
З наведеного також можна зробити цілком логічний висновок про те, що зупинити можна лише ті строки, які не завершились станом на 08.11.2023 року при цьому мова йде саме про строки, які визначені в основній частині ЦК України, а не в Перехідних та прикінцевих положеннях ЦК України.
Позивач звернувся до суду із даним позовом з пропуском передбаченого законом строку.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22, поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими через карантин. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав. 
Також, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Позивачем не було заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності та не наведено підстав, які були перешкодою у зверненні до суду із даним позовом у передбачені законом строки.
Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). 
В п. 28 постанови від 07.07.2020 р. у справі № 712/8916/17 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.
Представник відповідача заперечує факт укладення вказаного договору між сторонами, проте відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б це спростовували.
Матеріали справи містять анкетні дані відповідача, копії її паспорту, ідентифікаційного коду, які завірені як нею самою так і фінансовою установою.
Доказів того, що паспортні дані відповідача були використані іншою особою, у порушення вимог закону, суду надано не було. Із заявою про вчинення шахрайських дій по відношенню до відповідача, до поліції, відповідач не зверталася.
Клопотання про призначення експертизи на рахунок відповідності підписів у зазначених документах здійснених не від імені відповідача, остання також не заявляла.
Крім того, відповідачем не спростований факт отримання кредитних коштів, а лише зазначається, що позивачем не було надано самого договору про споживчий кредит, а додано лише анкету заявки клієнта від 11.07.2011 р., договір про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 11.07.2011 р., додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 90888930000 від 11.07.2013 р. (графік платежів), умови кредитування від 11.07.2011 р., листа АТ «УкрСиббанк» від 11.07.2011 р.
Відповідач не згоден із формою договору, який був укладений та підписаний сторонами, посилаючись на стандартну форму його укладення.
Відповідачем не надано суду доказів того, що кошти по кредиту не були зараховані на її рахунок, виписки по картці остання також не надала.
Контрозрахунку відповідачем також надано не було.
Вказані заперечення відповідача суд розцінює як бажання останнього уникнути відповідальності за порушення умов зобов`язання.
Заборгованість у сумі 25088,31 грн. за договором №90888930000 від 14.02.2013 року відповідачем перед позивачем погашена не була.
Суд вважає, що відповідач порушила умови договору, своєчасно кредитні кошти не повернула, що і призвело до виникнення заборгованості кошти у сумі 25088,31 грн. за договором №90888930000 від 14.02.2013 року .
Позивач звернувся до суду із даним позовом пропуском передбаченого законом строку.
Заборгованість в сумі 25088,31 грн. (з якої по тілу кредиту – 21823,52 грн, по відсоткам – 3179,49 грн., по комісії – 85,3 грн.), яку просить стягнути позивач, виникла до 24.05.2021 р.
За таких умов, щодо сум заборгованості які просить стягнути позивач сплив строк позовної давності сплив, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до суду з цим позовом 28 листопада 2025 року, після спливу визначеного договором строку кредитування, не порушував питання щодо поновлення строків позовної давності, не зазначив поважність причин пропущення позовної давності, не надав суду доказів про те, що позовна давність, встановлена законом, була збільшена за домовленістю сторін.
Представник відповідача прохав застосувати строк позовної давності до даних правовідносин.
Відповідно до ст. 266 та ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 
Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність застосування у справі строків позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у зв`язку зі спливом строків позовної давності.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе та необхідне у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у зв`язку із спливом строку позовної давності.
Оскільки у задоволенні вимог відмовлено, тому у відповідності до вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати віднести на його рахунок. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13 ,81, 141, 263-265,354 ЦПК України, суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -відмовити .
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит – Капітал» , юридична адреса: м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх, код ЄДРПОУ 35234236.
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса- АДРЕСА_2 . 

Суддя        О.І.Шевська