ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/12/26 	

Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Вельмакіної Т.М. 
секретар судового засідання: Андрощук О.М.
за участю представників сторін:
від позивача: Левчук А.З. - довіреність від 26.03.2024; 
від відповідача: не прибув;
прокурор Бондарчук Л.Г. - службове посвідчення № 171147 від 01.03.2023, 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Виконувача обов`язків керівника Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" 
про стягнення 102960,00 грн 

Виконувач обов`язків керівника Тернопільської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" про стягнення 102960,00 грн штрафних санкцій за несвоєчасну поставку товару, з яких: 38560,00 грн пеня, 64400,00 грн штраф.
Ухвалою від 06.01.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 17.02.2026.
16.02.2026 до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи у зв`язку з неможливістю забезпечити участь повноважного представника Тернопільської міської ради у судовому засіданні. У заяві також вказано, що позивач позов підтримує.
Протокольною ухвалою від 17.02.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 19.03.2026.
Прокурор у судовому засіданні 19.03.2026 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав, повноважного представника у судове засідання не направив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.118).
Враховуючи те, те, що подання відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком відповідача, та те, що явка представника відповідача у судове засідання обов`язковою судом не визнавалась, а неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та неявка представника відповідача в засідання суду не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, суд 

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю №345 від 12.09.2024 та додатковою угодою до нього №1 від 25.09.2024 в частині поставки товару - зарядних станцій Bluetti AC200MAX (10 штук), зарядних станцій Ecoflow Delta 2 (3 штуки), зарядних станцій Qukitel P5000 (5 штук) в обумовлений термін - до 03.10.2024, у зв`язку з чим на підставі п.7.2 договору заявлено до стягнення з відповідача 102960,00 грн, з яких 38560,00 грн пені та 64400,00 грн штрафу.
Матеріали справи не містять відзиву чи будь-якої іншої заяви відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає правомірним звернення прокурора з даним позовом в інтересах держави в особі визначеного ним позивача.
Так, відповідно до п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави у суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".
Частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
У рішенні від 08.04.1999 N З-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи №806/1000/17 та від 08.02.2019 №915/20/18).
Порушення інтересів держави у цій справі прокурор обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної поставки у визначений умовами договору термін товарів, які призначені для передачі підрозділам Збройних сил України, що беруть участь у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України. Вказує, що відповідачем фактично зірвано реалізацію замовлення для потреб оборони, у результаті чого підрозділам Збройних сил України вчасно не надійшов товар у період дії правового режиму воєнного стану.
Видатками бюджету є кошти, спрямовані на виконання бюджетних програм, передбачених відповідним бюджетом (п.13 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України).
Так, рішенням сесії Тернопільської міської ради №8/34/27 від 15.12.2023 "Про затвердження Програми "Обороноздатність" на 2024 рік" затверджено програму "Обороноздатність" на 2024 рік, згідно з додатком, зокрема передбачена закупівля генераторів (а.с.21-30). 
Інтереси держави у сфері бюджетних відносин полягають у ефективному використанні бюджетних коштів, дотриманні цілей бюджетних асигнувань та призначень, своєчасному поверненні невикористаних бюджетних коштів (пп.4, 6, 8 ч.1 ст.7 БК України).
Неефективне використання бюджетних коштів порушує зазначені державні інтереси, оскільки створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання бюджетних коштів, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів, у т.ч. захищених.
У свою чергу, використання бюджетних коштів становить значний суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб, у даному випадку мешканців Тернопільської об`єднаної територіальної громади. Неефективне витрачання бюджетних коштів може порушувати економічні інтереси Тернопільської ОТГ.
Звернення прокурора з цим позовом спрямоване на захист як державних, так і суспільних інтересів, оскільки стягнення відповідних коштів за неналежне виконання договірних зобов`язань сприятиме своєчасному фінансуванню нагальних потреб Тернопільської ОТГ в умовах воєнного стану, дисциплінуватиме постачальника до належного виконання покладених на нього обов`язків, а отже, сприятиме укріпленню держави в умовах збройної відсічі агресору. 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 10.02.2023 у справі №206/1198/19 прокурор вправі звертатися до суду з позовними вимогами щодо захисту прав територіальної громади, оскільки її інтереси є складовою частиною інтересів держави.
Аналіз ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;
- у разі відсутності такого органу.
Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Верховний Суд звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Відтак, представництво прокурором інтересів держави у суді: по-перше, може бути реалізовано у виключних випадках, зокрема у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; по-друге, прокурор у позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, зазначає орган, уповноважений державною здійснити відповідні функції у спірних правовідносинах; по-третє, прокурор повинен пересвідчитися, що відповідний державний орган не здійснює захисту інтересів держави (тобто, він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається), приміром, повідомити такий державний орган про виявлені порушення, а у разі не вчинення цим органом дій спрямованих на захист інтересів держави, представляти інтереси держави в суді відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру", навівши відповідне обґрунтування цього.
Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
Статтею 64 БК України визначено склад доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад, зокрема в п.39 ч.1 цієї статті передбачено, що до доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад належать штрафні санкції внаслідок невиконання укладених розпорядником бюджетних коштів договорів з суб`єктами господарювання на придбання товарів, робіт і послуг за рахунок коштів відповідних бюджетів місцевого самоврядування.
При цьому з матеріалів справи вбачається, що договір №345 про закупівлю товару від 12.09.2024 укладено між Тернопільською міською радою та ТОВ "Комерс Еліт Солюшнс Груп", відтак, Тернопільська міська рада є стороною договірних відносин.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
На території міста Тернополя таким органом місцевого самоврядування є Тернопільська міська рада.
Згідно з ч.3 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Матеріалами справи підтверджується те, що витрати на оплату електричного обладнання за договором від 12.09.2024 №345, укладеним між Тернопільською міською радою та ТОВ "Комерс Еліт Солюшнс", здійснювалися за рахунок коштів міського бюджету.
Враховуючи викладене, у даному випадку Тернопільська міська рада є органом, уповноваженим на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів держави, порушених відповідачем.
За приписами ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.
З матеріалів справи вбачається, що Тернопільською окружною прокуратурою 17.06.2025 за №50-89-5291вих-25, 05.09.2025 за №50-89-7404вих-25 та 08.12.2025 за №50-89-10093вих-25 направлено листи до Тернопільської міської ради з повідомленням про виявлені порушення законодавства в частині прострочення виконання зобов`язання зі сторони постачальника по договору №345 від 12.09.2024, а також з проханням надати інформацію щодо вжитих заходів задля усунення порушень законодавства, у тому числі про звернення до суду із відповідним позовом та наведено розрахунок позовних вимог (а.с.46-48, 51-53, 60-61).
У відповідь на вказані повідомлення Тернопільська міська рада у листах від 14.07.2025 №20271-Ю/2025, від 29.09.2025 №26988-Ю/2025 та від 15.12.2025 №34811-Ю/2025 зазначила, що міська рада не володіє інформацією про причини прострочення виконання зобов`язання зі сторони постачальника, а також те, що міською радою надіслано на адресу відповідача претензію №25782/2025 від 10.09.2025 з проханням повідомити причину прострочення виконання зобов`язання та заходи, вжиті товариством з метою недопущення прострочення, однак відповіді не отримано. 
Водночас міська рада вказала, що не буде пред`являти позов щодо стягнення з ТОВ "Комерс Еліт Солюшнс Груп" штрафних санкцій за несвоєчасну поставку товару (а.с.49-50, 54-59, 62).
При цьому суд враховує, що Тернопільська міська рада, з дня отримання інформації щодо вчиненого порушення, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, позов на захист інтересів держави у спірних правовідносинах до суду не подала. 
Таким чином, орган, уповноважений на виконання функцій захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, будучи поінформованим про їх порушення, проявив пасивність та не вжив протягом розумного строку дій для захисту інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду, крім того вказав на відсутність намірів пред`являти такий позов, тим самим допустивши невиконання покладених на нього функцій.
Матеріалами справи підтверджується те, що Тернопільська окружна прокуратура листом від 24.12.2025 №50-89-10532вих-25 (а.с.79) на виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" повідомила Тернопільську міську раду про те, що буде заявлено позов в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору у розмірі 102960,00 грн.
Відповідно до п.37-40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 по справі №912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність такого органу.
Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру" і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
З наведеного вбачається, що самого факту не звернення до суду з позовом в інтересах держави уповноваженого органу, що був завчасно повідомлений про наявність порушень інтересів держави незалежно від причин не звернення та їх поважності, достатньо для висновку про його бездіяльність, а отже і неналежне здійснення захисту порушених інтересів держави, тому у даному випадку представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором, який виконує субсидіарну роль, щоб ці інтереси не залишились незахищеними.
Суд встановив, що прокурором дотримано вимоги ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та враховуючи не вчинення визначеним прокурором в якості позивача органом заходів щодо захисту порушених інтересів держави та те, що право на судовий захист в силу ст. 64 Конституції України, ст. 4 ГПК України не може бути обмежене, суд вважає, що прокурор правомірно звернувся з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2024 між Тернопільською міською радою (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" (постачальник, відповідач) був укладений договір №345 про закупівлю товару (а.с.32-35), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовника зарядні станції, код 31680000-6 Електричне приладдя та супутні товари до електричного обладнання за ДК 021:2015 Єдиного закупівельного словника, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток 1) до договору, що є його невід`ємною частиною, а замовник прийняти товар та сплатити його вартість.
За умовами п.1.3 договору, товар, що є предметом даного договору, призначений для передачі кінцевому отримувачу, а саме: підрозділам Збройних сил України, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України.
Пунктом 3.3 договору визначено, що сума договору становить 1365000,00 грн без ПДВ.
Розрахунок за товар здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з дати поставки товару належної якості на місце поставки замовника на підставі видаткової накладної (п.4.2 договору).
Згідно з п.5.1, 5.2, 5.4, 5.5 договору, поставка товару здійснюється в термін по 26.09.2024 включно. Поставка товару здійснюється за адресою: вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001. Датою поставки товару є дата, коли замовлений товар був переданий у власність замовника в місці поставки. Зобов`язання постачальника щодо поставки товару вважаються виконаними у повному обсязі з моменту передання усієї кількості товару належної якості у власність замовника у місці поставки на підставі видаткової накладної.
Відповідно до пп.6.3.1 п.6.3 договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у терміни, встановлені даним договором.
Зміни до цього договору про закупівлю можуть вноситись відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України і оформляються шляхом укладання відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками сторін (за наявності) та є невід`ємною частиною цього договору (п.11.1 договору).
Пунктом 12.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2024. В частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань за цим договором.
У специфікації (додатку 1 до договору про закупівлю товару №345 від 12.09.2024) (а.с.35 (на звороті)) визначено асортимент, кількість та ціни товару, а саме:
1. Зарядна станція Ecoflow Delta 2 у кількості 3 шт., загальна вартість 120000,00 грн.
2. Зарядна станція Bluetti AC200MAX у кількості 10 шт., загальна вартість 800000,00 грн.
3. Зарядна станція Qukitel P5000 у кількості 5 шт., загальна вартість 350000,00 грн.
4. Зарядна станція Ecoflow Delta Pro у кількості у 1 шт., загальна вартість 95000,00 грн.
Матеріалами справи підтверджується те, що зарядна станція Ecoflow Delta Pro у кількості у 1 шт. загальною вартістю 95000,00 грн була поставлена відповідачем позивачу у визначений договором строк - до 26.09.2024, що підтверджується видатковою накладною №255 від 12.09.2024 (а.с.40).
Водночас відповідач звертався до позивача з листом №24/09-16 від 24.09.2024 (а.с.37), у якому просив продовжити строк поставки товару - зарядних станцій відповідно до договору №345 від 12.09.2024 у зв`язку з великим попитом на продукцію, неспроможністю виробника товару вчасно відвантажити продукцію та затримками під час проходження митного контролю.
Згідно з додатковою угодою №1 від 25.09.2024 у зв`язку з виникненням документально підтверджених об`єктивних обставин, що унеможливлюють виконання зобов`язань в строки, передбачені договором, а саме: з великими попитом на продукцію та неспроможністю виробника товару вчасно відвантажити товар, сторони дійшли згоди п.5.1 розділу 5 договору викласти у новій редакції:
"5.1. Поставка товару здійснюється в термін по 03.10.2024 включно."
У подальшому відповідач звертався до позивача з листом №31/10-9 від 31.10.2024 (а.с.39), у якому повідомляв про неможливість поставки зарядної станції Qukitel P5000 у кількості 5 шт. у зв`язку зі зняттям з виробництва даного виду товару та просив позивача внести зміни до договору №345 про закупівлю товару від 12.09.2024 шляхом зменшення обсягів закупівлі позиції Зарядна станція Qukitel P5000 з 5 шт. до 0 шт.
Згідно з додатковою угодою №2 від 01.11.2024 до договору №345 від 12.09.2024 про закупівлю товару (а.с.38), у зв`язку з неможливістю поставки через зняття із виробництва товару (зарядна станція Qukitel P5000), сторони дійшли згоди п.3.3 розділу 3 договору викласти у новій редакції:
"3.3. Сума договору становить 1015000,00 грн без ПДВ", а також виклали додаток 1 "Специфікація" в новій редакції, що додається до цієї додаткової угоди, а саме:
1. Зарядна станція Ecoflow Delta 2 у кількості 3 шт., загальна вартість 120000,00 грн.
2. Зарядна станція Bluetti AC200MAX у кількості 10 шт., загальна вартість 800000,00 грн.
3. Зарядна станція Ecoflow Delta Pro у кількості у 1 шт., загальна вартість 95000,00 грн.
Суд встановив, що з порушенням терміну, визначеного п.5.1 договору (у редакції додаткової угоди №1 від 25.09.2024), тобто після 03.10.2024 (а.с.41-42) відповідач поставив позивачу наступний товар:
- згідно з видатковою накладною №487 від 04.11.2024 - зарядні станції Bluetti AC200MAX у кількості 10 шт. загальною вартістю 800000,00 грн;
- згідно з видатковою накладною №497 від 06.11.2024 - зарядні станції Ecoflow Delta 2 у кількості 3 шт. загальною вартістю 120000,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензією №29198/2024 від 18.11.2024 (а.с.43-45), у якій вимагав сплатити сума нарахованих штрафних санкцій у зв`язку з порушенням термінів поставки товару за договором №345 від 12.09.2024 у розмірі 102960,00 грн. Вказана претензія була отримана відповідачем 11.12.2024, однак залишена без відповіді та без задоволення.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частинами 1,2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
У статті 663 ЦК України вказано, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, за умовами пункту 5.1 договору №345 про закупівлю. товару від 12.09.2024 (у редакції додаткової угоди №1 від 25.09.2024) кінцевим терміном поставки товару було визначено 03.10.2024.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідач у встановлений договором термін, поставив позивачу товар не у повному обсязі.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Так, відповідно до п.7.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та даним договором.
Пунктом 7.2 договору визначено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань під час здійснення закупівлі товару, постачальник сплачує замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі, передбаченому чинним законодавством України, зокрема, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, по яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. 
Як вбачається з матеріалів справи, прокурор нарахував до стягнення з відповідача на підставі п.7.2 договору за порушення строків виконання зобов`язання з поставки товару 102960,00 грн, з яких: 38560,00 грн пеня, 64400,00 грн штраф, а саме:
- за несвоєчасну поставку зарядної станції Bluetti AC200MAX у кількості 10 шт. загальною вартістю 800000,00 грн - 24800,00 грн пені за період з 04.10.2024 по 03.11.2024 та 56000,00 грн штрафу за протермінування більше 30 днів;
- за несвоєчасну поставку зарядної станції Ecoflow Delta 2 у кількості 3 шт. загальною вартістю 120000,00 грн - 3960,00 грн пені за період з 04.10.2024 по 05.11.2024 та 8400,00 грн штрафу за протермінування більше 30 днів;
- за несвоєчасну поставку зарядної станції Qukitel P5000 у кількості 5 шт. загальною вартістю 350000,00 грн - 9800,00 грн пені за період з 04.10.2024 по 31.10.2024, зважаючи на те, що 01.11.2024 між сторонами було укладено додаткову угоду №2, якою у зв`язку з неможливістю поставки через зняття із виробництва товару (зарядної станції Qukitel P5000) було зменшено суму договору та викладено додаток 1 "Специфікація" у новій редакції без зарядних станцій Qukitel P5000 у кількості 5 шт.
Перевіривши здійснені прокурором розрахунки пені та штрафу (а.с.5), суд встановив, що розрахунки є обґрунтованими та арифметично правильними, тому позовні вимоги підлягають задоволенню на загальну суму 102960,00 грн, з яких: 38560,00 грн пеня, 64400,00 грн штраф.
Розрахунки здійснено за допомогою Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційно-пошукової програми "Ліга:Закон".
Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на загальну суму 102960,00 грн, з яких: 38560,00 грн пеня, 64400,00 грн штраф.
З огляду на задоволення позову та приписи ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь Тернопільської обласної прокуратури.
Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ: 

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" (10001, Житомирська область, м. Житомир, вул. Київська, будинок 77, ід. код 45203623) на користь Тернопільської міської ради (46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Листопадова, будинок 5, ід. код 34334305):
- 38560,00 грн пені;
- 64400,00 грн штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" (10001, Житомирська область, м. Житомир, вул. Київська, будинок 77, ід. код 45203623) на користь Тернопільської обласної прокуратури (46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Листопадова, будинок 4, ід. код 02910098) 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 23.03.26 

Суддя Вельмакіна Т.М. 

1 - до справи;
- прокуратурі, позивачу та відповідачу - через "Електронний суд".