ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

09.02.2026	м. Суми	Справа № 920/912/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,
за участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/912/25:
за позовом Керівника Конотопської окружної прокуратури (41601, Сумська область, м. Конотоп, вул. Успенсько-Троїцька, буд. 136, код ЄДРПОУ 0352789121) в інтересах держави в особі позивачів: 1) Конотопської міської ради (41625, Сумська область, м. Конотоп, пр-т. Миру, буд. 8, код ЄДРПОУ 24006881); 2) Виконавчого комітету Конотопської міської ради (41625, Сумська область, м. Конотоп, пр-т. Миру, буд. 8, код ЄДРПОУ 04057971)
до відповідачів 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Карма Трейдинг» (36000, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 20а, код ЄДРПОУ 43700106), 2) Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради «Конотопська міська лікарня» (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Бориса Олійника, 88, код ЄДРПОУ 01110854)
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 119713 грн 58 коп.

За участю представників:
від позивачів: 1) не з`явився;
2) не з`явився;
від відповідачів: 1) Биліна Р.Г.;
2) не з`явився;
прокурор: Хащина Т.П.

1. Стислий виклад позицій сторін у справі.
1.1. 24.06.2025 прокурор звернувся з позовом до суду, в якому просить суд визнати недійсними додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2022 № 10012022КМЛ, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством Конотопської міської ради «Конотопська міська лікарня» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карма Трейдинг»: № 3 від 15.08.2022, № 4 від 13.09.2022, № 5 від 12.10.2022; стягнути з ТОВ «Карма Трейдинг» на користь Виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області 119713 грн 58 коп. 
1.2. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що внаслідок укладення додаткових угод збільшилися ціни на товар більше, ніж на 10% від первинної ціни, спірні додаткові угоди були укладені без належних на те підстав та обґрунтованого документального підтвердження щодо підвищення ціни на електричну енергію, чим порушено норми Закону України «Про публічні закупівлі» та положення договору. Враховуючи безпідставність підписання спірних додаткових угод, відповідачу-1 надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 119713 грн 58 коп., тому вказані кошти підлягають стягненню з відповідача-1 на користь позивача-2 – Виконавчого комітету Конотопської міської ради.
1.3. Відповідачі, заперечуючи проти позовних вимог, вказують на те, що на момент укладення договору та додаткових угод до нього законодавством прямо передбачена можливість збільшення ціни за одиницю товару до 10%. При цьому відповідачі вказують на те, що оспорювані додаткові угоди укладені на підставі вимог законодавства. На підтвердження факту зростання вартості товару кожного разу при підписанні додаткових угод надавались довідки про динаміку коливання (зростання) середньоринкових цін на електроенергію на ринку «на добу наперед» та враховані дані Полтавської Торгово-промислової палати. 

2.  Заяви, які подавались учасниками справи. Процесуальні дії, які вчинялись судом.
2.1.  Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 справу № 920/912/25 призначено до розгляду судді Жерьобкіній Є.А.
2.2. Ухвалою від 25.06.2025 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/912/25; призначив підготовче засідання на 21.07.2025, 11:00; надав відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 165 ГПК України; надав прокурору та позивачам семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачам семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення до ст. 167 ГПК України.
2.3. 07.07.2025прокурок подав до суду заяву (вх. № 3266 від 07.07.2025), згідно якої, враховуючи низьку якість копій документів, доданих до позовної заяви, просить суд долучити до матеріалів справи копії документів, згідно переліку.
2.4. 11.07.2025 від відповідача-1 надійшла заява (вх. № 3925 від 11.07.2025) про продовження строку для подання відзиву до 15.07.2025.
2.5. 14.07.2025 відповідач-2 подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 3369 від 14.07.2025), в якому заперечує проти позовних вимог. Вказує на те, що КНП КМР «Конотопська міська лікарня» не мала підстав не враховувати коливання цін на електроенергію чи ставити під сумнів достовірність таких даних. Необґрунтована відмова у внесенні змін до договору щодо збільшення ціни за одиницю електроенергії мала б наслідком розірвання договору постачання з ініціативи постачальника і КНП КМР «Конотопська міська лікарня» мала б необхідність в оголошенні нової закупівлі, на час проведення якої підприємство залишилося б без електроенергії. Підвищення ціни є законним. Враховуючи відсутність підстав визнання недійсними додаткових угод, відповідач-2 вважає позовні вимоги про стягнення безпідставними, оскільки є похідними від вимоги про визнання недійсними додаткових угод. Тому, відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позову.
2.6. 16.07.2025 відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 3407 від 16.07.2025), в якому вказує на те, що кожна із спірних додаткових угод до договору укладалась з урахуванням Довідок про динаміку коливання (зростання) середньоринкових цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», та даних Полтавською Торгово-промисловою палатою, та за згодою сторін, що свідчить про відсутність спору між сторонами. Відповідач-2 погодився з усіма змінами, підписавши відповідні додаткові угоди. Вимога про стягнення 119713 грн 58 коп. є похідною від вимоги про визнання недійсними додаткових угод. Враховуючи викладене, відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
2.7. 17.07.2025 представник відповідача-1 – ТОВ «Карма Трейдинг», адвокат Биліна Ростислав Геннадійович, звернувся до суду із заявою (вх. № 3997 від 17.07.2025), в якій просить суд надати йому можливість прийняти участь у судовому засіданні 21.07.2025 об 11:00 та у всіх наступних судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
2.8. 21.07.2025 прокурор подав відповіді на відзиви відповідачів (вх. № 3446, 3448 від 21.07.2025), в яких додатково обґрунтовує позовні вимоги та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.
2.9. 21.07.2025 від відповідача-1 надійшло клопотання (вх. № 4030 від 21.07.2025), згідно якого просить суд зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24, в якій вирішується проблема щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
2.10. 23.07.2025 від прокурора надійшли заперечення на клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі (вх. № 3500 від 23.07.2025), в яких Конотопська окружна прокуратура не погоджується з доводами відповідача-1, викладеними у поданому клопотанні, оскільки у подібних правовідносинах вже сформована правова позиція Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, яку прокурором було застосовано при зверненні з цим позовом.
2.11. 21.07.2025 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з тим, що у період з 14.07.2025 до 15.08.2025 суддя Жерьобкіна Є.А. перебувала у відпустці.
2.12. Враховуючи усунення обставин, які унеможливлювали розгляд справи, закінчення відпустки судді Жерьобкіної Є.А., станом на 18.08.2025, суд визначив іншу дату судового засідання. Ухвалою від 18.08.2025 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання на 08.09.2025, 11:45; запропонував учасникам судового процесу скористатися своїми правами, зокрема, звернутися до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у порядку передбаченому ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, клопотанням про розгляд справи без участі сторін, з урахуванням того, що явка представників сторін не є обов`язковою, та за наявності потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області повідомити про це суд.
2.13. Ухвалою від 18.08.2025 Господарський суд Сумської області задовольнив заяву (вх. № 3997 від 17.07.2025) представника відповідача-1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; забезпечив участь представника відповідача-1 – ТОВ «Карма Трейдинг», адвоката Биліни Ростислава Геннадійовича, у судовому засіданні 08.09.2025 об 11: 45 та у всіх наступних судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
2.14. 20.08.2025 позивач-1 подав до суду заяву (вх. № 3965 від 20.08.2025) про проведення підготовчого засідання за відсутністю представника Конотопської міської ради.
2.15. 20.08.2025 позивач-2 подав до суду заяву (вх. № 3966 від 20.08.2025) про проведення підготовчого засідання за відсутністю представника Виконавчого комітету Конотопської міської ради.
2.16. Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 07:06 до 12:15 у Сумському районі Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 08.09.2025 не відбулось.
2.17. З огляду на викладене, суд визначив іншу дату судового засідання. Ухвалою від 08.09.2025 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання на 06.10.2025, 11:30; запропонував учасникам судового процесу скористатися своїми правами, зокрема, звернутися до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у порядку передбаченому ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, клопотанням про розгляд справи без участі сторін, з урахуванням того, що явка представників сторін не є обов`язковою, та за наявності потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області повідомити про це суд.
2.18. Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 10:35 до 16:36 у Сумському районі Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 06.10.2025 не відбулось.
2.19. З огляду на викладене, суд визначив іншу дату судового засідання. Ухвалою від 06.10.2025 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання на 22.10.2025, 12:00; запропонував учасникам судового процесу скористатися своїми правами, зокрема, звернутися до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у порядку передбаченому ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, клопотанням про розгляд справи без участі сторін, з урахуванням того, що явка представників сторін не є обов`язковою, та за наявності потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області повідомити про це суд.
2.20. 20.10.2025 представник відповідача-1 – ТОВ «Карма Трейдинг», адвокат Биліна Ростислав Геннадійович, звернувся до суду із заявою (вх. № 5529 від 20.10.2025), в якій просить суд надати йому можливість прийняти участь у судовому засіданні 22.10.2025 об 12:00 та у всіх наступних судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
2.21. Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 10:26 до 18:55 у Сумському районі Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 22.10.2025 не відбулось.
2.22. З огляду на викладене, суд визначив іншу дату судового засідання. Ухвалою від 23.10.2025 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання на 12.11.2025, 10:30; запропонував учасникам судового процесу скористатися своїми правами, зокрема, звернутися до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у порядку передбаченому ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, клопотанням про розгляд справи без участі сторін, з урахуванням того, що явка представників сторін не є обов`язковою, та за наявності потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області повідомити про це суд.
2.23. Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 10:26 до 13:02 у Сумському районі Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 12.11.2025 не відбулось.
2.24. З огляду на викладене, суд визначив іншу дату судового засідання. Ухвалою від 12.11.2025 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання на 01.12.2025, 10:30; запропонував учасникам судового процесу скористатися своїми правами, зокрема, звернутися до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у порядку передбаченому ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, клопотанням про розгляд справи без участі сторін, з урахуванням того, що явка представників сторін не є обов`язковою, та за наявності потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області повідомити про це суд.
2.25. 14.11.2025 позивач-2 подав до суду заяву (вх. № 5459 від 14.11.2025) про проведення підготовчого засідання за відсутністю представника Виконавчого комітету Конотопської міської ради.
2.26. 14.11.2025 позивач-1 подав до суду заяву (вх. № 5460 від 14.11.2025) про проведення підготовчого засідання за відсутністю представника Конотопської міської ради.
2.27. Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 10:10 до 11:08 у Сумському районі Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 01.12.2025 не відбулось.
2.28. З огляду на викладене, суд визначив іншу дату судового засідання. Ухвалою від 01.12.2025 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання на 17.12.2025, 09:30; запропонував учасникам судового процесу скористатися своїми правами, зокрема, звернутися до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у порядку передбаченому ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, клопотанням про розгляд справи без участі сторін, з урахуванням того, що явка представників сторін не є обов`язковою, та за наявності потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області повідомити про це суд.
2.29. 17.12.2025 позивач-2 подав до суду заяву (вх. № 6065 від 17.12.2025) про проведення підготовчого засідання за відсутністю представника Виконавчого комітету Конотопської міської ради.
2.30. 17.12.2025 позивач-1 подав до суду заяву (вх. № 6068 від 17.12.2025) про проведення підготовчого засідання за відсутністю представника Конотопської міської ради.
2.31. У судовому засіданні 17.12.2025 Господарський суд Сумської області, за участю представника першого відповідача та прокурора, постановив ухвалу без оформлення окремого документа про залишення без розгляду клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі (вх. № 4030 від 21.07.2025), оголошення перерви в судовому засіданні до 22.12.2025, 11:00; повідомлення позивачів та другого відповідача про дату, час і місце судового засідання у порядку ст. 120 ГПК України.
2.32. У судовому засіданні 22.12.2025 Господарський суд Сумської області, за участю прокурора та представника першого відповідача, постановив ухвалу без оформлення окремого документа про прийняття відзивів та відповіді на відзиви до розгляду; про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.01.2026, 10:00, з повідомленням позивачів, другого відповідача про дату, час та місце розгляду справи по суті в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.
2.33. 15.01.2026 відповідач-1 подав до суду доповнення до відзиву (вх. № 247 від 15.01.2026, вх. № 334 від 21.01.2026).
2.34. У судовому засіданні 21.01.2026 Господарський суд Сумської області, за участю прокурора та представника відповідача-1, постановив ухвалу без оформлення окремого документа про прийняття до розгляду додаткових пояснень відповідача-1 (вх. № 247 від 15.01.2026, № 334 від 21.01.2026); оголошення перерви в судовому засіданні до 09.02.2026, 12:30, з повідомленням позивачів, відповідача-2 про дату, час та місце розгляду справи по суті в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.
2.35. У судовому засіданні 09.02.2026 прокурор підтримав позовні вимоги та просить суд задовольнити позов повністю, представник відповідача-1 заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві та просить суд відмовити у задоволенні вимог прокурора.
2.36. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

3. Щодо представництва прокурором у суді законних інтересів держави.
3.1. Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
3.2. Частиною 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право також звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. 
3.3. Згідно з ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
3.4. Відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
3.5. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
3.6. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
3.7. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
3.8. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
3.9. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
3.10. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.
3.11. Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».
3.12. У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).
3.13. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
3.14. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини).
3.15. Відтак, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
3.16. У даному випадку порушенням інтересів держави є те, що під час проведення закупівлі порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, принципи максимальної ефективності та економії, що є нераціональним та неефективним витрачанням коштів бюджету.
3.17. Закон України «Про публічні закупівлі» установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.
3.18. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
3.19. Отже правильне, в порядку, визначеному законодавством, використання бюджетних коштів беззаперечно становить державний інтерес.
3.20. Суперечності, які виникають у бюджетних правовідносинах, зачіпають як інтереси держави, так і суспільні інтереси, тож порушення інтересів держави у цій сфері є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.
3.21. Прокурор звернувся до Господарського суду Сумської області в інтересах держави в особі Конотопської міської ради та Виконавчого комітету Конотопської міської ради з огляду на наступне.
3.22. Відповідно до ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
3.23. Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
3.24. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
3.25. Статтею 327 Цивільного кодексу України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.
3.26. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
3.27. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, не житлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
3.28. Частиною 2 статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.
3.29. Відповідно до частин 4, 5 цієї ж статті, самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.
3.30. Частиною 1 статті 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.
3.31. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.
3.32. Згідно зі ст. 172 Цивільного кодексу України, територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
3.33. До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 (п. 8.39 - 8.45 постанови).
3.34. На території Конотопського району таким органом місцевого самоврядування є Конотопська міська рада.
3.35. Відповідно до статуту КНП КМР «Конотопська міська лікарня», затвердженого рішенням Конотопської міської ради від 30.04.2020, засновником Підприємства є Конотопська міська рада. Органом, за яким закріплено функції управління Підприємством, є Виконавчий комітет Конотопської міської ради (надалі Уповноважений орган управління). Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику та Уповноваженому органу управління. (п. 1.4 Статуту).
3.36. Відповідно до розділу 5 Статуту, майно Підприємства становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, передані йому Засновником. Джерелами формування майна та коштів Підприємства, в тому числі є кошти місцевого бюджету, державної субвенції, тощо.
3.37. Засновник має право здійснювати контроль фінансово-господарської діяльності Підприємства (п. 10.4 Статуту).
3.38. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 погоджується з тим, що використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців Конотопської громади. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади. (п. 8.47 постанови).
3.39. Враховуючи вищевикладене, Конотопська міська рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету.
3.40. Крім того, фінансування вказаної закупівлі здійснювалося за рахунок коштів місцевого бюджету.
3.41. Відповідно до листа Конотопського Управління ДКС України у Сумській області № 02- 17-08/311 від 17.03.2025, головним розпорядником бюджетних коштів по договору №10012022КМЛ від 14.01.2022 визначено Виконавчий комітет Конотопської міської ради (код ЕДРПОУ 04057971).
3.42. Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, в тому числі і місцевих бюджетів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) угод, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.
3.43. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України, має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.
3.44. З огляду на викладене, Виконавчий комітет Конотопської міської ради є органом, уповноваженим звертатися до суду з відповідними позовними вимогами, пов`язаними із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету.
3.45. Водночас правильність зазначення у якості позивача органу місцевого самоврядування, який є засновником підприємства та головного розпорядника бюджетних коштів підтверджується позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 09.08.2023 (справа № 924/1283/21).
3.46. Зокрема, як зазначено у вказаній постанові, суд касаційної інстанції керувався висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.09.2022 у справі № 126/2157/19, згідно з якими у випадку, коли повернення майна (коштів) стороні правочину не відновлює права позивача, який не є стороною правочину, суд може застосувати інший, крім реституції, ефективний спосіб захисту порушеного права в межах заявлених позовних вимог.
3.47. Якщо позивачем у справі є розпорядник бюджетних коштів, то його правовий статус, повноваження, відповідальність визначаються положеннями Бюджетного кодексу України та Порядком складання, розгляду, затвердження та основними вимогами до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (далі - Порядок № 228).
3.48. Згідно абз. 1, 2 п. 5 Порядку № 228, установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду.
3.49. Установи мають право брати бюджетні зобов`язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.
3.50. Відповідно до абз. 2 п. 43 Порядку № 228, розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.
3.51. З урахуванням наведеного, касаційний суд дійшов висновку, що навчальний заклад у спірних правовідносинах діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником товару (природного газу) в обсязі та в межах видатків, визначених селищною радою (розпорядником бюджетних коштів вищого рівня).
3.52. Згідно ч. 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до ч. 6 цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів.
3.53. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.
3.54. Таким чином, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав на те, що у цій справі апеляційний суд дійшов помилкових висновків про відмову у стягненні коштів на користь селищної ради з тих підстав, що остання не була стороною договору про закупівлю та додаткових угод до нього, а школа є окремою юридичною особою, що має власні рахунки і самостійно здійснює свою фінансово-господарську діяльність.
3.55. Водночас з урахуванням того, що використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців селища, завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності, неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладання підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність підстав для стягнення безпідставно отриманих коштів за незаконними правочинами.
3.56. З огляду на актуальну судову практику та, враховуючи, що фінансування за оспорюваними додатковими угодами здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету Конотопської громади, належними позивачами у цій справі є Конотопська міська рада та Виконавчий комітет Конотопської міської ради.
3.57. Ураховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються не захищеними, а уповноваженими органами допущено бездіяльність, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.
3.58. Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (рішення у справі «Коrolev v. Russia» пункт 33; рішення у справі «Мenchinskaya v. Russia», пункт 35)
3.59. Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес.
3.60. З огляду на викладене, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо належного розпорядження бюджетними коштами з метою захисту інтересів держави.
3.61. Окремо слід зазначити, що Велика палата Верховного суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 виклала правову позицію щодо обґрунтування прокурором підстав для представництва інтересів держави в суді.
3.62. Зокрема, Велика палата зазначила, що прокурор звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
3.63. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
3.64. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
3.65. На виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», 05.03.2025 прокурор звернувся до КМП КМР «Конотопська міська лікарня» з листом щодо надання до 12.03.52025 документів згідно переліку та інформації щодо наявності намірів , а також фактичного звернення до суду з позовною заявою про визнання недійсними додаткових угод та стягнення надмірно сплачених коштів за договором публічної закупівлі, або навести причини невжиття відповідних заходів (а. с. 78-79, том І).
3.66. У відповіді на лист прокуратури від 21.03.2025, КМП КМР «Конотопська міська лікарня» повідомила, що підприємство не мало підстав не врахувати отримані дані щодо коливання ціни електроенергії на ринку, чи ставити під сумнів їх достовірність; запитуване питання щодо необхідності подання позову до суду у разі підтвердження здійснення публічних закупівель з порушенням, вивчається (а. с. 71, том І).
3.67. Листом № 50/1-1496вих-25 від 05.03.2025 прокурор звернувся до Конотопського управління Державної казначейської служби України Сумської області щодо надання інформації у строк до 12.03.2025 про те, хто був розпорядником бюджетних коштів за договірними зобов`язаннями згідно переліку (а. с. 77, том І).
3.68. На вказаний лист Конотопське управління Державної казначейської служби України Сумської області надало відповідь № 02-17-08/311 від 17.03.2025 (а. с. 72, том І).
3.69. 10.03.2025 прокурор направив відповідний лист-повідомлення до Конотопської міської ради № 50/1-1587вих-25 від 10.03.2025, в якому зазначено про наявність порушення інтересів громади та запропоновано вжити заходів стосовно звернення до суду з метою стягнення надмірно сплачених коштів (а. с. 80-81, том І). 
3.70. На вказаний лист надано відповідь № 01-16/523 від 18.03.2025, відповідно до якої, за результатами вивчення питання, на підставі інформації, наданої КМП КМР «Конотопська міська лікарня», Конотопською міською радою буде прийнято рішення щодо необхідності подання позову до суду у разі підтвердження здійснення публічних закупівель з порушеннями, що потягли за собою незаконну витрату коштів місцевого бюджету (а. с. 74, том І).
3.71. Конотопська окружна прокуратура листом № 50/1-1880вих-25 від 21.03.2025, інформувала Виконавчий комітет Конотопської міської ради про вказані порушення з пропозицією надання правової оцінки вказаних порушень та подальшого інформування Конотопської окружної прокуратури про вжиті заходи цивільно-правового характеру, або повідомлення причини невжиття таких заходів (а. с. 82-83, том І).
3.72. Повторно, листами № 50/1-3537вих-25 та № 50/1-3538вих-25 від 03.06.2025 Конотопська окружна прокуратура інформувала Конотопську міську раду та Виконавчий комітет Конотопської міської ради про необхідність вжиття цивільно-правових заходів до усунення зазначених порушень та повідомлення в термін до 10.06.2025 про наміри звернення до суду (а. с. 75-76, том І).
3.73. З відповіді Конотопської міської ради та Виконавчого комітету Конотопської міської ради № 01-16/1897 від 09.06.2025 вбачається, що міська рада та виконавчий комітет вважають за недоцільне звертатися до суду з позовними заявами до винесення рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі щодо подібних правовідносин (а. с. 73).
3.74. Вказане свідчить про нездійснення Конотопською міською радою та Виконавчим комітетом Конотопської міської ради, як уповноваженими органами у спірних правовідносинах, захисту інтересів держави у встановленому законом порядку.
3.75. З наданих прокурором доказів вбачається, що прокурором направлені відповідні лист-повідомлення. З отриманих відповідей не простежується намір вжиття заходів щодо захисту інтересів держави в судовому порядку.
3.76. Враховуючи, що існуючі порушення, прокуратура листами № 50/1-3968вих-25 та № 50/1-3969вих-25 від 23.06.2025 повідомила Конотопську міську раду та Виконавчий комітет Конотопської міської ради про звернення з позовною завою до Господарського суду Сумської області в інтересах держави в особі Конотопської міської ради та Виконавчого комітету Конотопської міської ради про визнання недійсними додаткових угод № 3-5 до договору про постачання електричної енергії № 10012022КМЛ від 14.01.2022 та стягнення надмірно сплачених коштів (а. с. 84-85, том І).
3.77. На підставі викладеного, з урахуванням змісту позовної заяви, предмета спору, характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду з позовом, у зв`язку із доведеною бездіяльністю компетентного органу, а також необхідністю невідкладного захисту інтересів держави в даному випадку.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.
4.1. На вебпорталі публічних закупівель Prozorro КНП КМР «Конотопська міська лікарня» оприлюднило оголошення про намір здійснити закупівлю товару (електрична енергія (код ДК 021:2015:09310000-5 – Електрична енергія), обсягом 354915 кВт*год. Очікувана вартість предмета закупівлі 1852708 грн 00 коп.
4.2. Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвались: ТОВ «Карма Трейдинг», ТОВ «Енера Суми», ТОВ «Збут-Енерго-Плюс», ТОВ «Сумигаз Збут», ТОВ «Параенергопар».
4.3. За результатами проведених торгів, переможцем вказаного аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Карма Трейдинг» з пропозицією 1288341 грн 48 коп. (ціна пропозиції після закінчення аукціону 1269814 грн 00 коп.), що зафіксовано у Звіті про результати проведення процедури закупівлі UA-2021-11-26-003859-b від 14.01.2022 (а. с. 38-38, том І).
4.4. Між відповідачем-1 – Товариством з обмеженою відповідальністю «Карма Трейдинг» (постачальник) та відповідачем-2 – Комунальним некомерційним підприємством Коноторської міської ради «Конотопська міська лікарня» (споживач) 14.01.2022 укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 10012022КМЛ, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач обов`язується оплатити постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснити іншу платежі згідно з умовами договору (п. 2.1 договору).
4.3. Відповідно до п. 3.1 договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до договору.
4.4. Заявою-приєднання визначено, серед іншого, що початок постачання електричної енергії – 14.01.2022.
4.5. Відповідно до п. 5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. 
4.6. Комерційною пропозицією визначено, що фактична ціна (тариф) купованої споживачем електричної енергії у розрахунковому періоді, яка зазначається в акті купівлі-продажу електроенергії, становить – 3,58 з ПДВ, за 1 кВт*год.
Обсяг активної електроенергії становить 354915 кВт*год, згідно з відповідним тарифом (ціною) на електроенергію на дату проведення процедури закупівлі.
Загальна вартість договору становить 1269814 грн 00 коп., в тому числі ПДВ 211635 грн 66 коп.
4.7. Відповідно до п. 13.1 договору, договір набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з 14.01.2022 до 31.12.2022 (включно), а в частині розрахунків – до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором.
4.8. Відповідно до п. 1.1 додатку 4 до договору про постачання електричної енергії споживачу, умови договору можуть змінюватися за взаємною згодою сторін відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з дотриманням вимог, визначених Законом України «Про публічні закупівлі».
Зміну умов договору сторони оформлюють шляхом підписання додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання сторонами (якщо сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності додатковою угодою) та є невід`ємною частиною договору (п. 1.4 додатку 4 до договору).
4.9. Між ТОВ «Карма Трейдинг» та КНП КМР «Конотопська міська лікарня» укладені додаткові угоди, якими збільшено первісну ціну товару в договорі, яка була визначена за результатами переговорної процедури.
4.10. Зокрема, між сторонами укладені 6 додаткових угод:
- Додатковою угодою № 1 від 28.02.2022 до договору, у зв`язку з коливанням ціни електричної енергії на ринку, ціну електроенергії збільшено до 3,24507 грн без ПДВ (3,894084 грн з ПДВ), тобто +8,77% від початкової ціни договору. Ця угода розповсюдила свою дію на правовідносини, які склалися між сторонами з 19.01.2022.
- Додатковою угодою № 2 від 08.04.2022 до договору, у зв`язку з коливанням цін на електричну енергію на ринку, ціну електроенергії зменшено до 3,02432 грн без ПДВ, (3,629184 грн з ПДВ), що на 1,37% більше від початкової ціни договору. Ця угода розповсюдила свою дію на правовідносини, які склалися між сторонами з 01.03.2022.
- Додатковою угодою № 3 від 15.08.2022 до договору, у зв`язку з коливанням цін на електричну енергію на ринку, ціну електроенергії збільшено до 3,29219 грн без ПДВ, (3,950628 грн з ПДВ), тобто +10,35% від початкової ціни Договору. Ця угода розповсюдила свою дію на правовідносини, які склалися між сторонами з 01.07.2022.
- Додатковою угодою № 4 від 13.09.2022 до договору, у зв`язку з коливанням цін на електричну енергію на ринку, ціну електроенергії збільшено до 3,58685 грн без ПДВ у період з 01 по 10.08.2022 (4,30422 грн з ПДВ) +20,23% від початкової ціни Договору та 3,91097 грн без ПДВ у період з 11 по 31.08.2022 (4,693164 грн з ПДВ), +31,09% від початкової ціни Договору. Ця угода розповсюдила свою дію на правовідносини, які склалися між сторонами з 01.08.2022.
- Додатковою угодою № 5 від 12.10.2022 до договору, у зв`язку з коливанням цін на електричну енергію на ринку, ціну електроенергії підвищено до 4,14628 грн без ПДВ (4,975536 грн з ПДВ) у період з 01 по 10.09.2022 (+38,98% від ціни Договору); до 4,43513 грн без ПДВ (5,322156 з ПДВ) у період з 11 по 20.09.2022 (+48,66% від початкової ціни договору) та до 4,65187 грн без ПДВ (5,582244 грн з ПДВ) у період з 21 по 30.09.2022 (+55,93% від початкової ціни договору). У вищезазначені ціни включено вартість послуг оператора системи передачі електроенергії в сумі 0,34564 грн за кВт/год. без ПДВ. Ця угода розповсюдила свою дію на правовідносини, які склалися між сторонами з 01.09.2022.
- Додатковою угодою № 6 від 24.10.2022 до договору, зменшено загальну суму договору на 0 грн 20 коп, визначено, що ціна цього договору становить 1269813 грн 80 коп., інші умови залишені без змін.
4.11. На виконання умов договору № 10012022КМЛ від 14.01.2022, з урахуванням додаткових угод, ТОВ «Карма Трейдинг» фактично передало КНП КМР «Конотопська міська лікарня», а останнім прийнято та оплачено наступні обсяги електричної енергії, зокрема:
- за січень-лютий 2022 року (акт № 37 від 31.01.2022, акт № 65 від 24.03.2022) - 94302 кВт/год. на загальну суму (з ПДВ) 367219,90 грн, за фактичною ціною 3,894084 грн з ПДВ за 1 кВт/год; сплачено платіжними дорученнями № 66 від 01.03.2022 на суму 13828 грн 00 коп., № 889 від 01.03.2022 на суму 183348 грн 94 коп., № 910 від 24.03.2022 на суму 170042 грн 96 коп.;
- за березень-червень 2022 року (акт № 88 від 13.04.2022, акт № 136 від 10.05.2022, акт № 201 від 14.06.2022, акт № 236 від 20.07.2022) - 117707 кВт/год. на загальну суму (з ПДВ) 427180,36 грн, за фактичною ціною 3,629184 грн з ПДВ за 1 кВт/год.; сплачено платіжними дорученнями № 71 від 14.04.2022 на суму 9733 грн 00 коп., № 917 від 14.04.2022 на суму 120474 грн 86 коп., № 76 від 11.05.2022 на суму 3013 грн 00 коп., № 939 від 11.05.2022 на суму 129042 грн 12 коп., № 79 від 14.06.2022 на суму 2609 грн 00 коп., № 961 від 14.06.2022 на суму 85416 грн 86 коп., № 987 від 20.07.2022 на суму 76891 грн 52 коп.;
- за липень 2022 року (акт № 440 від 16.08.2022) - 22401 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 88498,02 грн, за фактичною ціною 3,950628 грн. з ПДВ за 1 кВт/год.; сплачено платіжними дорученнями № 84 від 16.08.2022 на суму 4529 грн 00 коп., № 1020 від 16.08.2022 на суму 83969 грн 02 коп.;
- за серпень 2022 року (акт № 338 від 14.09.2022) за період з 01.08.2022 по 10.08.2022 - 8472 кВт/год. за фактичною ціною 4,30422 грн з ПДВ за 1 кВт/год., за період з 11.08.2022 по 31.08.2022 - 16945 кВт/год. за фактичною ціною 4,693164 грн з ПДВ за 1 кВт/год. на загальну суму (з ПДВ) 115991,02 грн; сплачено платіжним дорученням № 1049 від 14.09.2022 на суму 115991 грн 02 коп.;
- за вересень-жовтень 2022 року (акт № 408 від 19.10.2022, № 421 від 08.11.2022) за період з 01.09.2022 по 10.09.2022 - 10676 кВт/ год. за фактичною ціною 4,975536 грн з ПДВ за 1 кВт/год., за період з 11.09.2022 до 20.09.2022 - 10676 кВт/год. за фактичною ціною 5,322156 грн з ПДВ за 1 кВт/год., за період з 21.09.2022 по 30.10.2022 - 28837 кВт/год. за фактичною ціною 5,582244 грн з ПДВ за 1 кВт/год., на загальну суму (з ПДВ) 270924,50 грн.; сплачено платіжними дорученнями № 88 від 19.10.2022 на суму 4918 грн 00 коп., № 1076 від 19.10.2022 на суму 164627 грн 37 коп.; № 91 від 08.11.2022 на суму 4724 грн 00 коп., № 1100 від 08.11.2022 на суму 96655 грн 13 коп.
4.12. Загалом, за договором фактично було поставлено споживачу 310016 кВт/год. електричної енергії, за що споживачем фактично сплачено 1269813 грн 80 коп.
4.13. Прокурор вказує на те, що згідно наданого розрахунку, загальна сума, сплачена за фактичними цінами (тарифами), встановленими на підставі додаткових угод до договору становить 1269813 грн 80 коп., тоді, як підлягала сплаті сума в розмірі 1150100 грн 00 коп. Внаслідок підвищення цін на товар, згідно додаткових угод, позивач безпідставно сплатив відповідачу 119713 грн 58 коп.

5. Оцінка доказів з посиланням на норми права, якими керувався суд. Висновки суду.
5.1. Законом України «Про публічні закупівлі» встановлюються правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
5.2. Згідно з п. 6 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі», договір про закупівлю – господарський договір, що укладається між замовником і учасником, за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
5.3. Стаття 5 Закону України «Про публічні закупівлі», до принципів закупівлі відносить: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.
5.4. Частиною 1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (чинної на час укладення договору постачання природного газу) визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
5.5. Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
5.6. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
5.7. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
5.8. Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
5.9. Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
5.10. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
5.11. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
5.12. Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
5.13. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
5.14. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар)у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
5.15. Згідно ч. 4, ч. 5 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.
5.16. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
5.17. Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України «Про публічні закупівлі» не містить виключень з цього правила.
5.18. Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України, в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
5.19. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
5.20. Згідно ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» у новій редакції).
5.21. Отже, Закон встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону, зокрема, - у випадку коливання цін товару на ринку чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку , не більше ніж на 10 % та не збільшуючи загальну суму договору.
5.22. Відповідно до частин 1 та 2 статті 67 Закону України «Про ринок електричної енергії» в Україні функціонує єдиний ринок «на добу наперед» (РДН) та внутрішньодобовий ринок (ВДР). Купівля-продаж електричної енергії на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку здійснюється за правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку.
5.23. Особливості проведення торгів, оприлюднення результатів, розрахунків та вказаних ринків визначаються Правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 308, відповідно до яких:
- розрахунковий період - мінімальний відрізок часу, щодо якого визначаються ціна та обсяги купівлі-продажу електричної енергії на РДН/ВДР (60 хвилин)
- торги на РДН - процес визначення обсягів та ціни на електричну енергію для розрахункових періодів доби постачання відповідно до цих Правил та одномоментний процес купівлі та продажу електричної енергії на РДН
- торги на ВДР - процес визначення обсягів та цін на електричну енергію для розрахункових періодів доби постачання після завершення торгів на РДН та впродовж доби постачання відповідно до цих Правил та одномоментний процес купівлі та продажу електричної енергії на ВДР.
5.24. Відповідно до частин 5 та 6 статті 67 Закону України «Про ринок електричної енергії» ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед» визначається для кожного розрахункового періоду оператором ринку за принципом граничного ціноутворення на основі балансу сукупного попиту на електричну енергію та її сукупної пропозиції, а на внутрішньодобовому ринку - за принципом ціноутворення «по заявленій (пропонованій) ціні» відповідно до правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку. Ціни на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку є вільними (ринковими) цінами.
5.25. За результатами торгів відповідно до правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку оприлюднюються ціна та обсяги купівлі-продажу електричної енергії для кожного розрахункового періоду та інші показники.
5.26. Суд звертає увагу на те, що положеннями Закону України «Про публічні закупівлі» закріплено можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 %, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.
5.27. Разом з цим, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.
5.28. У постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 зазначено, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір купівлі-продажу (поставки) товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Продавець (постачальник) має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору. Продавцю (постачальнику) треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику при закупівлі ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником пропозиції), та заздалегідь замовити товар по визначеній у договорі вартості.
5.29. Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.
5.30. На момент укладення договору № 10012022КЛМ від 14.01.2022, вартість договору становила 1269814 грн 00 коп., (з урахуванням додаткової угоди № 6 від 24.10.2022 – 1269813 грн 80 коп.).
5.31. Укладеними спірними додатковими угодами, вартість електричної енергії збільшилась загалом з 3,629184 грн з ПДВ за 1 кВт*год. до 5,582244 грн з ПДВ за 1 кВт*год., що на 55,93% більше від ціни, передбаченої умовами тендерної пропозиції переможця торгів та основного договору про закупівлю від 14.01.2022 з одночасним зменшенням обсягів постачання електричної енергії.
5.32. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на те, що оспорювані додаткові угоди щодо підвищення ціни на предмет закупівлі укладені з порушенням вимог ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі». Виявлений прокурором під час проведення перевірки факт порушення інтересів держави внаслідок незаконного підвищення ціни товару, визначеної у договорі про закупівлю товарів, на думку прокурора свідчить про наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод № 3-5 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 10012022КМЛ від 14.01.2022, та стягнення з ТОВ «Карма Трейдинг» на користь Виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області безпідставно сплачених коштів в сумі 119713 грн 58 коп.
5.33. Документальним обґрунтуванням укладання додаткових угод № 3-5 до договору стали надані відповідачем-1 листи Полтавської Торгово-промислової палати Про динаміку коливання (зростання) середньоринкових цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», (торгова зона ОЕС) в порівнянні індексів цін у червні-липні 2022 року, липні-серпні 2022 року, серпні-вересні 2022 року 
5.34. Разом з цим, ТОВ «Карма Трейдинг», будучи постачальником електричної енергії, було обізнане про ціни на електроенергію, на час укладення основного договору з КНП КМР «Конотопська міська рада».
5.35. Підписавши договір, відповідач-1 погодився з його умовами, в тому числі щодо ціни товару, хоча мав право відмовитись від укладення відповідного договору, згідно з ч. 7 ст. 33 Закону України «Про публічні закупівлі», однак цим правом не скористався.
5.36. Разом з цим, статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
5.37. Тому, рішення переможця про підписання договору є його добровільним волевиявленням, про те, що він згоден на умови договору, в тому числі ціну за одиницю товару на день підписання договору.
5.38. Неухильним аспектом при застосуванні п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» при збільшені ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни такого товару на ринку та встановлення саме пропорції такого коливання.
5.39. Незважаючи на те, що Законом України «Про публічні закупівлі» не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.
5.40. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19.
5.41. На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
5.42. Внесення таких змін до основного договору без належного обґрунтування коливання ціни на ринку є підставою для визнання правочинів, якими підвищується ціна, - недійсними. 
5.43. У постанові № 927/491/19 від 18.06.2021 Верховний Суд зазначив, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (п. 123-124 постанови ВСУ від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).
5.44. Суд установив, що на момент підписання договору № 10012022КМЛ від 14.01.2022 сторонами були погоджені його істотні умови – предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором.
5.45. Додатком 4 до договору сторони визначили, що умови договору можуть змінюватися за взаємною згодою сторін відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з дотриманням вимог, визначених Законом України «Про публічні закупівлі». Зміну умов договору сторони оформлюють шляхом підписання додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання сторонами (якщо сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності додатковою угодою) та є невід`ємною частиною договору.
5.46. При розгляді справи судом встановлено, що КНП КМР «Конотопська міська рада» мало беззаперечне право на отримання електричної енергії по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, разом з цим, підписало спірні додаткові угоди, внаслідок чого ціна збільшилася більше ніж на 10%.
5.47. Таким чином, відбулось нівелювання результатів відкритих торгів, у той час, як метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
5.48. У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 зазначено, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення більш як на 45 % шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.
5.49. Верховний Суд звернув увагу, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).
5.50. Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.
5.51. Коливання ціни товару на ринку кожного разу при укладенні спірних додаткових угод сторонами договору жодним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено, у зв`язку з чим, не дотримано вимоги ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
5.52. Враховуючи наведене, перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору про закупівлю з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення додаткових угод № 3 від 15.08.2022, № 4 від 13.09.2022, № 5 від 12.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 10012022КМЛ від 14.01.2022 є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку відповідача.
5.53. Відповідна правова позиція щодо незаконності укладення додаткових угод за відсутності коливання цін на ринку викладена в постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 та від 25.06.2019 у справі № 913/308/18.
5.54. Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
5.55. Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
5.56. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
5.57. Згідно ч. 1 статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
5.58. Відповідно до вимог ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
5.59. Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» № 11 від 29.05.2013, правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.
5.60. Враховуючи вищевикладене, оскільки сторонами всупереч інтересів держави без належного підтвердження підстав, в порушення вимог ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та положень укладеного договору № 10012022КМЛ від 14.01.2022, було укладено додаткові угоди, якими збільшено ціну за одиницю товару, що не відповідає вимогам тендерної документації та очікуванням замовника щодо економного витрачання бюджетних коштів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання недійсними додаткових угод № 3 від 15.08.2022, № 4 від 13.09.2022, № 5 від 12.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 10012022КМЛ від 14.01.2022
5.61. У разі недійсності правочину, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
5.62. Відповідно до пунктів 5, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним, а виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.
5.63. Способом захисту порушеного права відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України є, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом застосування наслідків недійсності правочинів у вигляді реституції.
5.64. При цьому договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 Цивільного кодексу України (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 №6-100цс15, постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 № 3-11гс15 та від 24.09.2014 №6-122цс14, постанові ОП КГС Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).
5.65. Статтею 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.
5.66. Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
5.67. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.
5.68. Суд установив, що збільшення ціни, внаслідок укладення оспорюваних додаткових угод спричинило переплату бюджетних коштів в сумі 119713 грн 58 коп., що становить різницю між фактично сплаченою сумою та сумою, яка мала бути сплачена без зміни ціни за оспорюваними додатковими угодами.
5.69. Таким чином, грошові кошти в сумі 119713 грн 58 коп. безпідставно одержані Товариством з обмеженою відповідальністю «Карма Трейдинг» та підлягають поверненню Виконавчому комітету Конотопської міської ради, на підставі ст. 670 Цивільного кодексу України. 
5.70. За таких обставин, вимога прокурора про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карма Трейдинг» на користь Виконавчого комітету Конотопської міської ради коштів в сумі 119713 грн 58 коп. підлягає задоволенню.

6. Розподіл судових витрат між сторонам.
6.1. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача-1, шляхом стягнення на користь Сумської обласної прокуратури.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додаткові угоди № 3 від 15.08.2022, № 4 від 13.09.2022, № 5 від 12.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 10012022КМЛ від 14.01.2022, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством Конотопської міської ради «Конотопська міська лікарня» (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Бориса Олійника, 88, код ЄДРПОУ 01110854) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карма Трейдинг» (36000, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 20а, код ЄДРПОУ 43700106).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карма Трейдинг» (36000, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 20а, код ЄДРПОУ 43700106) на користь Виконавчого комітету Конотопської міської ради (41625, Сумська область, м. Конотоп, пр-т. Миру, буд. 8, код ЄДРПОУ 04057971) 119713 грн 58 коп. 

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карма Трейдинг» (36000, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 20а, код ЄДРПОУ 43700106) на користь Сумської обласної прокуратури (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, р/р UA598201720343120001000002983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код ЄДРПОУ 03527891) 9689 грн 60 коп. витрат зі сплати судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 19.02.2026.

Суддя	Є.А. Жерьобкіна