Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/2096/25
Провадження № 2/935/149/26
РІШЕННЯ
Іменем України
24 лютого 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області складі: головуючого судді Василенка Р.О., за участю секретаря судового засідання Криворучко Я.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосілецької сільської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області із заявою, згідно якої просить встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті ОСОБА_2 . Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю два місяці від дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтуванні позову позивач вказав, що дітей та близьких родичів померлий не мав. Близьких родинних зв`язків між позивачем та ОСОБА_2 немає, але вони вважали себе сім`єю та проживали разом протягом п`яти років, вели спільне господарство. Коли стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився в силу віку, позивач піклувався про нього, займався лікуванням, забезпечував необхідним для життя, займався організацією та фінансуванням поховання. Враховуючи, що відносини між позивачем та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ніяким чином не підтверджуються записами в реєстрі актів цивільного стану громадян, єдиним підтвердженням права на спадкування за законом четвертої черги є відповідне рішення суду. Відтак, ОСОБА_2 не звертавсь до нотаріуса для відкриття спадкової справи.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свою позовну заяву, зазначив, що померлий ОСОБА_2 є його сусідом, який проживав через хату, він його доглядав так як він був самотній, ОСОБА_2 був лежачий, позивач купляв йому продукти, прибирав в будинку, та в цей же час позивач проживав окремо зі своєю сім`єю дружиною та дітьми. Зазначив, що до дня смерті три роки за померлим доглядав позивач, а до цього доглядала за ОСОБА_2 жінка позивача. 
Представник відповідача сільський голова Старосілецької сільської ради Куцаківський О.Г. в судове засідання не з`явився направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.
Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши позивача, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов такого висновку.
Судом встановлено що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з довідкою №2722 від 14.08.2018 УПСЗН ОСОБА_1 перебував на обліку та отримував державну допомогу по догляду за пристарілою особою ОСОБА_2 з 01.03.2018 по 31.06.2018.
Відповідно до довідки №338 від 07.06.2018 виданої ОСОБА_1 Старосілецькою сільською радою про те, що на день смерті дядька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 вони постійно проживали разом, без реєстрації і вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з випискою №418 від 15.08.2018р. Старосілецької сільської ради вбачається, що згідно погосподарчої книги за 2016-2020р. особовий рахунок № НОМЕР_2 за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , рахується житловий будинок з надвірними будівлями та земельний пай.
Відповідно до накладної ФОП ОСОБА_3 №16 від 16.04.2018р. ОСОБА_1 на поховання померлого витратив 4660 (чотири тисячі шістсот шістдесят) гривень.
Згідно з договором дарування житлового будинку та земельної ділянки від 23.09.2002 серія ВАА №909672 ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_3 набув права власності на підставі даного договору від дарувальника ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями і земельну ділянку площею 0,600 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_2 отримав у спадок від матері ОСОБА_4 1919 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , земельну ділянку НОМЕР_4 площею 3,1815га, що знаходиться на території Старосілецької сільської ради Коростишівського району Житомирської області.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Як роз`яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
Водночас, Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. 
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (постанова Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 202/5003/16-ц (провадження № 61-44809св18).
Лише надання допомоги одинокій особі похилого віку (спадкодавцю), яка за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, не є достатньою підставою для встановлення факту проживання з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Як встановлено в ході розгляду справи, позивач здійснював догляд за померлим ОСОБА_2 , що підтверджується наданими у справі доказами, зокрема довідкою з УПСЗН про про отримання допомоги за пристарілою особою від 14.08.2018 №2722, однак позивачем не доведено доказами факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті ОСОБА_2 .
Крім того, позивач має сім`ю, дружину та дітей, з якими весь час проживав за адресою: АДРЕСА_2 , як зазначено позивачем у судовому засіданні.
Відтак, суд прийшов до переконання про те, що заявником не подано належних та допутимих доказів у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України дійсного постійного проживання з померлим за однією адресою протягом п`яти років, а тому у задоволенні позовних вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю слід відмовити. 
Щодо позовних вимог про визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначення ОСОБА_1 додаткового строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд також відмовляє у задоволенні вказаних вимог, оскільки вказані вимоги є похідними.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13, 76-81,258,259,263-268, 315-319, 354 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Старосілецької сільської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 . 
Відповідач: Старосілецька сільська рада, код ЄРДПОУ 04848705, місцезнаходження: Житомирська область, Житомирський район, с.Старосільці, вул.Шевченка, буд.20 А. 
Повний текст судового рішення складено 06.03.2026

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО