Справа № 456/5261/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 лютого 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Балацької О.Р.,
з участю секретаря судового засідання Бугайчук А.Ю.,
учасники справи в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 
ВСТАНОВИВ :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до Головного управління національної поліції у Львівській області звернувся ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 5741871 від 17.09.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постанову винесено з істотним порушенням вимог статей 7, 245, 251, 280 КУпАП, без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, без належного дослідження доказів та без надання йому можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на надання пояснень, подання доказів і клопотань, а також без підтвердження факту вчинення ним адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами, у тому числі матеріалами фото- чи відеофіксації; зазначає, що відповідачем не доведено наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області Бучковський С.В. у своєму відзиві заперечив проти позову у повному обсязі та зазначив, що постанова серії ЕНА № 5741871 від 17.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесена правомірно та з дотриманням вимог закону, оскільки 17.09.2025 в м. Старий Самбір по вул. Шевченка позивач, керуючи транспортним засобом, здійснив рух та зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» з табличкою 7.4.4 «Час дії», чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та камери зовнішнього спостереження. Зазначає, що під час розгляду справи позивачу було роз`яснено права, надано можливість подати пояснення та клопотання, копію постанови він отримав, доказів на спростування факту правопорушення не надав, у зв`язку з чим відповідач вважає, що підстав для скасування оскаржуваної постанови немає, а позов є необґрунтованим.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
ОСОБА_1 звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із позовною заявою до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 жовтня 2025 року позовну заяву направлено за підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області. (а.с. 12-13)
23 жовтня 2025 року вищевказана справа надійшла до Рівненського районного суду Рівненської області. (а.с. 17)
29 жовтня 2025 року Рівненським районним судом Рівненської області справу надіслано до Рівненського міського суду Рівненської області як таку, що надійшла помилково. (а.с. 22)
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29 жовтня 2025 року справу передано судді Балацькій О.Р.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 25-26).
Відповідач у своєму відзиві, просить суд залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення. (а.с. 36-43)
26.11.2025 позивач подав клопотання про проведення засідань в режимі відеоконференції. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 листопада 2025 року клопотання позивача задоволено, постановлено проводити судові засідання за допомогою системи "ВКЗ".
12.01.2026 року від позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи, а саме копію адвокатського запиту до Старосамбірської міської територіальної громади Самбірського району Львівської області ради про надання інформації та копії документів, щодо забезпечення дорожніми знаками вулиці. Шевченка в м. Старий Самбір, Самбірського району Львівської області. (а.с. 45-47)
В судовому засіданні 12.01.2026 року позивач ОСОБА_1 просив суд витребувати в Старосамбірської міської територіальної громади інформацію про те якими дорожніми знаками забезпечено організацію дорожнього руху по вулиці Шевченка у м. Старий Самбір та просив суд відкласти судове засідання у зв`язку з необхідністю отримання доказів в обгрунтування вказаного клопотання. Судове засідання відкладено на 28 січня 2026 року на 14.00 год.
У зв`язку з тим, що підсистема конференцзв`язку не працювала з технічних причин судове засідання перенесено на 02.02.2026 року 11:00 год.
Від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 02.02.2026 у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні у Стрийській КНП «ТМО «СМОЛ» з 27.01.2026 по даний час. (а.с. 52-53)
Суд відклав проведення судового засідання з розгляду адміністративної справи на 12.02.2026 о 15 год. 30 хв.
12.02.2026 року учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та дату судового засідання.
Представник відповідача у своєму відзиві просить суд розглядати справу без участі представника ГУНП у Львівській області.
Позивач в судове засідання не з`явився, однак згідно з довідкою про доставку електронного документу судову повістку про судове засідання на 12.02.2026 о 15 год. 30 хв. отримав у електронному кабінеті 07.02.2026 22:24:38.
Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. 
За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.
ІІІ. Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, докази.
Суд встановив, що 17 вересня 2025 року інспектором СРП відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Савчаком І.С. винесено постанову серії ЕНА № 5741871 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 17.09.2025 о 11 год. 17 хв. в м. Старий Самбір по вул. Шевченка позивач, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Arteon» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух у зоні дії дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» з табличкою 7.4.4 «Час дії» (08:00–18:00), після чого припаркував транспортний засіб у межах дії зазначеного знаку, чим порушив вимоги п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України. (а.с. 8)
Факт вчинення правопорушення було виявлено працівниками поліції під час патрулювання, а обставини руху транспортного засобу в зоні дії заборонного знаку зафіксовано на нагрудні відеореєстратори поліцейських та камеру зовнішнього відеоспостереження, що наявні в матеріалах справи. 
Дорожній знак 3.1 «Рух заборонено» разом із табличкою 7.4.4 «Час дії» встановлений перед навчальним закладом по вул. Шевченка у м. Старий Самбір та обмежує рух транспортних засобів у визначений часовий проміжок. (а.с. 41)
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу було повідомлено суть інкримінованого порушення, роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, у тому числі право на надання пояснень, подання доказів та заявлення клопотань, а також надано можливість ознайомитися з матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи чи залучення захисника позивачем заявлено не було. Після винесення постанови її копію позивач отримав та підписав.
Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому посилається на відсутність належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення, порушення порядку розгляду справи та обмеження його процесуальних прав. Натомість відповідач наполягає на законності та обґрунтованості винесеної постанови, вважаючи, що під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності були повно та всебічно встановлені всі обставини справи, а наявні в матеріалах докази підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

ІV. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності та має сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Рішення відповідача - постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є правовим актом індивідуальної дії.
Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходив з наступного.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - ПДР України).
Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону України «Про дорожній рух»).
Відповідно до п. 8.4 в) ПДР України однією з груп дорожніх знаків є заборонні дорожні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Згідно заборонного знаку 3.1. «Рух заборонено» заборонено в`їзд усіх транспортних засобів у випадках, коли початок пішохідної зони позначено знаком 5.36; дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів; у такому випадку обов`язково додатково встановлюється знак 3.43.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 , учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Згідно пункту 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.1 ст.122, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2018 року провадження № К/9901/10493/18.
За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статі обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Доводи позивача про неналежність встановлення дорожнього знаку спростовуються матеріалами справи, зокрема інформацією органу місцевого самоврядування щодо організації дорожнього руху на відповідній ділянці вулиці, а також відеозаписами, які підтверджують наявність та видимість знаку для учасників дорожнього руху. Доказів, які б свідчили про відсутність знаку, його невідповідність вимогам законодавства чи неможливість його сприйняття водієм, позивачем не надано.
Суд також враховує, що сам по собі факт незгоди особи з винесеною постановою не є підставою для її скасування, якщо під час судового розгляду не встановлено порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли б вплинути на правильність прийнятого рішення.
Оцінивши докази у їх сукупності відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а постанова серії ЕНА № 5741871 від 17.09.2025 винесена уповноваженою особою в межах наданих повноважень, із дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, у зв`язку з чим підстав для її скасування суд не вбачає.
З огляду на викладене, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 139, 205, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 КАС України, суд,
УХВАЛИВ :
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд Рівненської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 

Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Відповідач – Головне управління Національної поліції України у Львівській області, місцезнаходження: площа Генерала Григоренка, буд. 3, м. Львів, ЄДРПОУ 40108833.

Повне судове рішення складене та підписане 12 лютого 2026 року.

Суддя     Ольга БАЛАЦЬКА