Справа № 681/247/26
Провадження 3/681/70/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" квітня 2026 р.          м. Полонне 

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Іллюк С.В.,
розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 599283 (далі-протокол), складеного інспектором ВПД № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Дрегалом В.В., 23.02.2026 о 21 год. 57 хв у селищі Понінка, вул. Боженка, 184 Шепетівського району Хмельницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився, що було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор № С912629.
Такими діями, на думку автора протоколу, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно, що встановлено даними протоколу про вчинення адміністративного правопорушення (судове засідання на 04.03.2026 о 09 год. 00 хв) та даними листа АТ «Укрпошта» № R06711760 (судове засідання 26.03.2026), який повернувся до суду з відміткою» адресат відсутній за вказаною адресою». Жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
Статтею 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за цією статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.
Окрім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
У зв`язку з цим суд, на виконання вимог ст. 277 КУпАП, з дотриманням строків розгляду цієї справи, здійснює судовий розгляд у відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до таких висновків.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.
Таким чином, проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є не правом, а обов’язком особи, яка керує транспортним засобом, а відмова від такого огляду є самостійною кваліфікуючою ознакою ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Відповідно до ст. 245 цього Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов’язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Під час дослідження адміністративних матеріалів, судом встановлено, що автором протоколу зазначено, що при вчиненні адміністративного правопорушення 23.02.2026 о 21 год. 57 хв., яке інкримінують ОСОБА_1 , проводилась фіксація на бодікамеру №С912629. 
До матеріалів справи в якості доказу долучений компакт-диск (а.с. 8).
Судом при дослідженні відеозапису встановлено, (диск об`ємом 1,12 ГБ, містить один файл), що відеозапис починається з того, що працівники поліції прибули до будинку, з подвір`я якого виходить особа, яка спочатку представилась як ОСОБА_2 , однак працівники поліції ідентифікували його як ОСОБА_1 . При цьому, останній знаходиться біля воріт будинку. Жодного транспортного засобу, крім автомобіля патрульних поліції, біля ОСОБА_1 не вбачається взагалі. Надалі працівники поліції запитують у ОСОБА_1 чому він не зупинився на вимогу поліції та пропонують пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння (час на відео 22 год. 05 хв). Натомість ОСОБА_1 пояснив, що йому не зрозуміло чого екіпаж працівників поліції приїхав до його приватної території, наполягав, що його за кермом не бачили та не зупиняли під час керування транспортним засобом, а під`їхали до його двору. Згодом ОСОБА_1 озвучили, що відносно нього буде складений адміністративний протокол за відмову від проходження такого огляду. Під час перегляду відеозапису встановлено, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про дату судового засідання 04.03.2026 (час на відео 22 год. 40 хв) та роз`яснювали його процесуальні права (час на відео 22 год. 30 хв.). Відеозапис події закінчується о 22 год. 45 хв.
Вирішуючи питання доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, суд вказує на таке.
Отже, таким доказом як відеозапис з нагрудної камери поліцейського підтверджено, що працівники поліції дійсно пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.Проте, наданий працівниками поліції відеозапис з нагрудної камери поліцейського не підтверджує будь-яким чином факту керування автомобілем ОСОБА_1 та зупинення транспортного засобу під час його руху працівником поліції, а отже і не підтверджує правомірності дій поліцейського щодо пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння. 
При цьому, ОСОБА_1 на відео заперечував вживання ним алкоголю та керування ним транспортним засобом, намагався з`ясувати причину пропозиції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, тоді як факту керування та зупинки транспортного засобу під його керування взагалі не було. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідаючи на питання, висловлюючи свої заперечення, внаслідок чого його поведінка цілком відповідала обстановці, тому посилання працівників поліції на те, що у ОСОБА_1 було порушення мови та порушення координації рухів суд відхиляє як недоведене.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно з якими «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом – це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху – для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.
Отже, матеріали справи не містять жодних відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем 23.02.2026 о 21 год. 57 хв., оскільки жодним доказом це не підтверджено, на підставі чого суд не може поза розумним сумнівом дійти висновку, що у діях останнього є склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення 
Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на наведене, суд доходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього, зокрема відеозапис (диск об`ємом 1,12 ГБ), викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».
Беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, тому, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки, у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Керуючись наведеним, ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 279, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП суддя, 

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови складено 17.04.2026.

Суддя         Сергій ІЛЛЮК