Справа № 488/1113/26
Провадження № 3/488/225/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
21.04.2026 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Торжинська Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника — Бойченка Г.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає: АДРЕСА_1 , начальника громадського розгляду та супроводження адміністративних правопорушень І-го відділу Миколаївського РТЦК,
- до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №603923, 02 березня 2026 року о 00:15 год. в м. Миколаєві по вул. Липовій, 40, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Kangooдержавний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер та від проїзду до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.
До протоколу додано: направлення на огляд водія транспортного засобу, відеозапис з нагрудної камери БК470991. Відеозапис б/к 471244 витребувано судом.
В ході розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник просили провадження у справі закрити, посилаючись на недопустимість доказів, зокрема зазначили про таке.
Так, за позицією захисту, поліцейським в супереч вимог ч.2 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» не повідомлено ОСОБА_1 про застосування до нього превентивного заходу у вигляді застосування технічних приладів, що має функцію відеозапису, причини його застосування, а також нормативно правовий акт, на підставі якого застосовувався такий захід. 
Окрім того, захист посилається на невірне визначення місця та часу подій, зазначаючи, що згідно протоколу, факт керування мав місце о 00: год. 15 хв. чи 00: 20 хв. 02.03.2026р., тоді як в цей час ОСОБА_1 вже спілкувався з поліцейськими, а також вказує на невірне визначення місця подій, яке зазначене як вул. Липова, 40 в м.Миколаєві, в той час як в дійсності водій був зупинений по проспекту Богоявленському на перетині з вул. Липова, тобто відбулося інкримінування особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, іншого місця та часу вчинення адміністративного правопорушення, ніж ті, які б відповідали об`єктивній дійсності, що є порушенням вимог ч. 1 ст.256 КУпАП.
При цьому, посилаючись на практику Європейського суду, зазначив, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Також, посилаючись на постанову Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зокрема п.27, вказує на те, що протокол не містить визначення, які саме дії вчинив водій щодо ухилення від огляду та фактично, на відсутність доказів щодо такої відмови, а навпаки, його згоду пройти огляд у медичній установі.
Крім цього, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, кваліфіковано як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, але у вказаному протоколі відсутні дані про час, дату , місце такої відмови, що суперечить вимогам ч.1 ст.256 КУпАП. 
Також, захист стверджує, що поліцейським при складенні протоколу про адміністративне правопорушення в супереч вимогам ч.4 ст.256 КУпАП, та п. 11 Розділу 2 (Документування адміністративних правопорушень) «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», що затверджена наказом МВС України від 06.11.2015р. №1376 (надалі Інструкція №1376) ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, передбачені статтями 55,56,59,63 Конституції України та частково роз`яснені права, визначені ст.268 КУпАП, зокрема лише права на правову допомогу, оскаржувати дії поліцейських, його права захищаються судом. Тобто не роз`яснив його права давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання. 
За доводами захисту, поліцейськими було порушено порядок направлення на огляд військовослужбовця  ОСОБА_1 , оскільки останній перебуває на військовій службі в Збройних Силах України з 11 серпня 2022 року по теперішній час, що підтверджується посвідченням офіцера серії НОМЕР_2 . При цьому, на доданих по протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписах з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомляв поліцейським УПП в Миколаївській області про те, що він є військовослужбовцем та повертається з ОЗП (Обласний збірний пункт) до дому, надавши для встановлення своєї особи посвідчення офіцера серії НОМЕР_3 . Тобто, поліцейські були обізнані про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та 02.03.2026р. виконував обов`язок військової служби перебуваючи на службі, адже в час зупинення повертався додому. Як унормовано положеннями Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, відповідно до ч. 4 ст.24 цього Закону, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: (І) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); (2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; (3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); (4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; (5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку. 
З викладеного захист стверджує, що поліцейські не вжили заходів направлення на огляд на стан сп`яніння військовослужбовця, передбачених Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 32 та ст. 266-1 КУпАП. Таким чином особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. І ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, тобто виконує обов`язки військової служби, і проведення його огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. Отже, вимога поліцейського про проведення такого огляду є протиправною, оскільки не відповідає імперативним вимогам Порядку № 32 та вимогам ст.266-1 КУпАП, а тому не може призводити до правових наслідків навіть при відмові водія від його проходження. 
Окрім того, захист вказує на те, що матеріали справи не мають жодних доказів відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд у медичному закладові. Так, на відрізку відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який має часову позначку 00:19:24 год. 02.03.2026 р. наявна фіксація відповіді ОСОБА_1 , що він відмовляється пройти огляд на місці з алкотестером, але бажає пройти такий огляд у лікарні. О 00:20:16 год. ОСОБА_1 вимикає світло у автомобілі та зачиняє його, готуючись їхати з поліцейськими. О 00:21:48 год. ОСОБА_1 зазначає, що йому необхідно повідомити своє керівництво. В цей час інший поліцейський вказує: « зачиняй двері автомобілю і вказує, що будуть складати відмову». О 00:23:49 год. ОСОБА_1 роз`яснюються його права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На відрізу відеозапису з відеокамери №470991, що має позначку 00:32:22 зафіксовано знаходження іншого поліцейського з ОСОБА_1 та частину їхньої розмови, де вказаний поліцейський пояснює, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_1 пояснив, що він не відмовляється від такого огляду. Як вбачається, з розділу 10 протоколу про адміністративне правопорушення відеофіксація здійснювалася технічними засобами зв`язку: БК 470991 та 471244. Але відеозапис з БК № 471244 з вказаною розмовою ОСОБА_1 з іншим поліцейським не долучено до вказаного протоколу та не було надано стороні захисту на адвокатський запит від 03.03.2026р. Вказане свідчить про приховування поліцейськими УПП в Миколаївській області доказів, які свідчать на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою приховування згоди ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння та відповідно приховування бездіяльності поліцейських щодо забезпечення його направлення та прибуття до медичного закладу. На долученому до вказаного протоколу відеозапису з нагрудного відеореєстратору поліцейського наявний безперервний запис з 00 год. 19 хв. до 00 год. 39 хв. 02.03.2026р., на якому відсутня відмова ОСОБА_1 від проходження огляду ним у лікарні. Тобто, з моменту виявлення бажання ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладові до моменту складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис не містить таких даних. 
Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен розуміти правовий статус водія, виконувати обов`язки водія, та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В даному випадку, це стосується обов`язку водія пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до встановленого порядку, процедура якого визначена положеннями ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (Далі-Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (Далі — Інструкція).
Так, відповідно до п.2 розділу І Інструкції - огляду на стан сп`яніння, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, згідно диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, є окремим правопорушенням, та у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду, як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Частиною 1 ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Натомість, Законом України від 13.12.2022 № 2839-1Х «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці», КУпАП доповнено спеціальною нормою - статтею 266-1 «Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції». Тобто, направлення/огляд зазначених осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, у разі виявлення такого стану під час несення ними служби має відбуватися лише у відповідності до цих положень Кодексу. Згідно з частинами 2, 4, 5, 6, 7 та 8 ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння та виконують обов`язки військової служби, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан сп`яніння уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інщих закладах забороняється. Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. Під час, проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. На виконання вимог частини 7 ст.266-1 КУпАП Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 32 затверджено Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду (далі - Порядок № 32). Так, відповідно до п. З Порядку № 32 огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - етан сп`яніння). Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. 
Слід зазначити, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби унормовано положеннями Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232- XII). Відповідно до ч. 4 ст.24 цього Закону військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, в тому числі на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Щодо конкуренції норм.
Є норма, якою передбачено огляд на стан сп`яніння усіх водіїв - ст. 266 КУпАП.  Сукупно з указаними приписами ч. 1 ст. 15 КУпАП вона в практиці застосовується і до водіїв-військовослужбовців.
В той же час, є норма зі специфікою медогляду саме військовослужбовців, які перебувають з ознаками сп`яніння в заборонених місцях, а також виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин - ст. 266-1 КУпАП, але слово водії в цій нормі відсутнє.
Ці норми між собою конкурують, що створює колізії правозастосування, коли однакові ситуації вирішуються по-різному.
В даному випадку, за позицією суду, застосуванню відповідної процедури, визначеної ст.266-1 КУпАП, передує сукупність таких обставин як спеціальний суб`єкт правопорушення та місце вчинення правопорушення, або ж встановлення, що правопорушення має місце під час несення військової служби.
Як слідує зі змісту досліджених відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 після його зупинки, було надано працівникам поліції посвідчення офіцера, копія якого надана і суду, та з якого слідує, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних силах України з 23.03.2022 року, безпосередньо про це повідомив ОСОБА_1 поліцейських та на їх запитання зазначив, що їде додому з ОЗП (обласного збірного пункту). Окрім того, на вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та надану ОСОБА_1 згоду пройти такий огляд у медичній установі, останній зазначив, що має зателефонувати своєму командиру. Як пояснив він і в судовому засіданні, що оскільки ознаки сп`яніння у нього виявлені під час несення ним служби, то повідомлення про це командира, було обов`язковою за вимогами служби, процедурою.
Вказані обставини свідчать на користь доводів сторони захисту, що з урахуванням отриманих працівниками поліції даних щодо перебування зупиненого ними водія та у якого виявлено ознаки сп`яніння, на військовій службі, отриманих даних щодо його руху додому зі служби, застосуванню підлягали саме положення ст.266-1 КУпАП та відповідна процедура направлення його на огляд на стан сп`яніння уповноваженими на те особами, якими не є працівники поліції.
Саме її і належало, на переконання суду, застосовувати в цьому випадку.
Висновки і рішення.
Військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння, рухався з місця несення служби (з обласного збірного пункту додому), що згідно ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається несенням військової служби, і тому за приписами ст. 266-1 КУпАП, міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.
Суд констатує, що цей установлений законом порядок не був дотриманий.
Тому вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.
При цьому, суд виходить із того, що згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин,перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми.
На вказане скеровує і практика Миколаївського апеляційного суду (33/812/204/25
Справа №489/220/25, провадження № 33/812/204/25, постанова від 19.05.2025р., Справа № 488/4984/23, провадження № 33/812/146/24 постанова від 05.04.2024 р.), пов`язуючи необхідність застосування положень ст.266-1 КУпАП саме до водії — військовослужбовців у разі виявлення правопорушення під час несення ними військової служби.
З огляду на викладене, зокрема, недопустимість доказів наданих на доведення поставленого у провину ОСОБА_1 правопорушення, суд вважає необхідним закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, не надаючи окремо оцінки таким обставинам як невірне визначення часу та місця вчинення правопорушення, відсутність доказів відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння у медичній установі, не роз`яснення всіх процесуальних прав, визначених КУпАП та положень ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст.283 КУпАП України,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Торжинська Т.В.