ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" березня 2026 р.	 	Справа № 916/4014/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,
за позовом: Визирської сільської ради Одеського району Одеської області (67543, Одеська область, Одеський район, с. Визирка, вул. Ставніцера Олексія, буд. 56; ЄДРПОУ 04378669), 
до: Товариства з обмеженою відповідальністю “Чорноморбуденергосервіс” (67541, Одеська область, Лиманський район, с. Першотравневе(з); код ЄДРПОУ 40287740),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Південний офіс Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; код ЄДРПОУ 40477150),
про стягнення 116029,55 грн. 
За участю представників сторін:
від позивача - Березовський Д.;
від відповідача - не з`явився.
від третьої особи - Харламбова В.
Обставини справи.
Визирська сільська рада Одеського району Одеської області звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Чорноморбуденергосервіс” з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 116029,55 грн, з яких сума основного боргу у розмірі 58387,90 грн, сума інфляційних втрат у розмірі 38827,95 грн, сума пені у розмірі 7070,53 грн та сума 3% річних у розмірі 11743,17 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2025 справу № 916/4014/25 передано на розгляду судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою суду від 14.10.2025 прийнято позовну заяву Визирської сільської ради Одеського району Одеської області до розгляду та відкрити провадження у справі № 916/4014/25. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Південний офіс Держаудитслужби. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 18.11.2025 о 12:00 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 18.11.2025 о 12:00 год.
У судовому засіданні 18.11.2025 суд протокольною ухвалою відклав судове засідання з розгляду справи по суті на 15:30 год. 16.12.2025.
Ухвалою суду від 18.11.2025 постановлено здійснити розгляд справи № 916/4014/25 по суті впродовж розумного строку. Повідомлено ТОВ “Чорноморбуденергосервіс” та Південний офіс Держаудитслужби, що наступне судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 16.12.2025 о 15:30 год.
01 грудня 2025 року до суду від Південного офісу Держаудитслужби надійшли письмові пояснення, в яких третя особа просить суд задовольнити позовні вимоги та вказує, зокрема, що ревізією використання коштів ТОВ “Чорноморбуденергосервіс” на проведення ремонтно-будівельних робіт по об`єктах Визирської сільської ради на загальну суму 2435014,95 грн (з ПДВ), а саме: вибірковою перевіркою фактичних виконаних робіт відповідності умовам укладених договорів, правильності розрахунків, правильності визначення показників прибутку, адміністративних та інших витрат, застосування одиничних розцінок зокрема по акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року на суму 296938,00 грн, встановлено, що на порушення вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, п.п. 6.3.1, 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, п.1.1, п.2.1 договору підряду від 12.10.2018 № 86 - завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 58387,90 грн (з ПДВ).
У судовому засіданні 16.12.2025 суд протокольною ухвалою відклав судове засідання з розгляду справи по суті на 14:10 год. 22.01.2026.
Ухвалою суду від 16.12.2025 повідомлено ТОВ “Чорноморбуденергосервіс”, що наступне судове засідання у справі № 916/4014/25 призначено на 22.01.2026 о 14:10 год.
22 січня 2026 року судове засідання не відбулось, у зв`язку з призупиненням реєстрації вхідної кореспонденції та проведення судових засідань з огляду на розгерметизацію системи опалення та низьку температуру повітря в адміністративній будівлі суду, у тому числі у приміщенні серверної.
Ухвалою суду від 22.01.2026 постановлено призначити судове засідання у справі № 916/4014/25 на 11:30 год. 05.03.2026.
Представник відповідача у судове засідання 05.03.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 
Представник позивача у судовому засіданні 05.03.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.
Представник третьої особи у судовому засіданні 05.03.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у письмових поясненнях.
У судовому засіданні 05.03.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду і повідомлено представників позивача та третьої особи про час складення повного рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд
ВСТАНОВИВ: 
Матеріали справи свідчать, що 12 жовтня 2018 року між Визирською сільською радою Лиманського району Одеської області (нині - Визирська сільська рада Одеського району Одеської області) (надалі – позивач або замовник) і Товариством з обмеженою відповідальністю “Чорноморбуденергосервіс” (надалі - підрядник або відповідач) був укладений договір підряду № 86 (надалі – Договір).
Відповідно до умов п. 1.1. Договору підрядник зобов`язується виконати роботи замовнику, зазначені в проектній документації згідно з умовами даного договору, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи
Найменування роботи (назва об`єкту): “Капітальний ремонт частини приміщень та інженерних мереж Визирського сільського будинку культури по вул. Олексія Ставніцера, 57 в селі Визирка Лиманського району Одеської області”, ДК 021:2015-45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт (п. 1.2. Договору). 
Згідно умов п. 1.3. Договору склад та обсяги, робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін у порядку, зазначеному у п. 53 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 року №668 (далі - Загальні умови). Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання замовнику визначені договірною ціною, яка є невід`ємною частиною договору. 
Кількість робіт може бути зменшена залежно від реального фінансування видатків (п. 1.4. Договору).
Відповідно до умов п. 3.1. Договору договірна ціна є динамічною та становить 989793,34 грн, у тому числі ПДВ 164965,56 грн. Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін (п. 3.2. Договору).
Відповідно до умов п. 4.1. Договору розрахунки за виконані роботи проводяться шляхом оплати замовником виконаних робіт після пред`явлення підрядником типових форм КБ-2в (акти приймання виконаних будівельних робіт), КБ-3 (довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати), (розрахованих за допомогою програмного комплексу АВК-5 або у програмному комплексі, який взаємодіє з ним в частині передачі кошторисної документації та розрахунків договірних цін), підписаних представниками сторін. Замовник приймає на себе зобов`язання перерахувати згідно рахунку підряднику аванс 30% від суми договірної ціни, а саме 296938,00 грн, в тому числі ПДВ 49489,67 грн, на придбання та доставку матеріалів, конструкцій, виробів та для виконання робіт відповідно до Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1764 та постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 № 117 “Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти”. Підрядник зобов`язується використати одержаний аванс протягом двох місяців після одержання авансу (п. 4.4. Договору).
Згідно умов пунктів п. 5.1-5.3. Договору строк виконання робіт становить: жовтень 2018 року - грудень 2018 року. Місце виконання робіт: вул. Олексія Ставніцера, 57, с. Визирка, Лиманський район, Одеська область. Замовник забезпечує підрядника кошторисною документацією; замовник має право вносити у ході капітального ремонту об`єкту зміни та доповнення в кошторисну документацію, склад і обсяги робіт. Підрядник зобов`язаний врахувати ці зміни, якщо вони офіційно передані до виконання відповідних робіт, за винятком випадків, коли він професійно не в змозі виконати додаткові роботи. У цьому випадку замовник доручає їх іншому виконавцю. Зміна проектних рішень, виконання додаткових робіт за ініціативою підрядника дозволяється при умові письмового дозволу замовника. 
Згідно пунктів 7.1.-7.7. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором. Порядок урегулювання спорів визначається положеннями “Загальних умов” та інших нормативних документів, що регулюють ці питання Порушення зобов`язань за договором є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами, або договором. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором підрядник сплачує замовнику штрафні санкції (пеня) у розмірі двох облікових ставок НБУ за кожний день затримки виконання своїх зобов`язань. Порушення зобов`язань за договором є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами, або договором. При затримці з вини підрядника строків виконання робіт і здачі об`єкту в експлуатацію він сплачує замовнику пеню в розмірі двох облікових ставок НБУ за кожний день затримки до фактичної здачі об`єкту в експлуатацію. При несвоєчасному усуненні недоробок, виявлених при прийманні об`єкту в експлуатацію, або в гарантійний строк, що виникли з вини підрядника, він сплачує замовнику пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ за кожний день затримки. Виплат пені, компенсація збитків не звільняє підрядника від виконання зобов`язань по Договору. Підрядник несе майнову відповідальність за збереження виконаних робіт, наслідки за їх пошкодження або загибелі, до здачі об`єкта в експлуатацію.
Відповідно до умов п. 10.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань сторонами по договору. 
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 10.2. Договору).
Пункт 11.9. Договору визначає його додатки: графік виконання робіт, календарний план фінансування, договірна ціна, графік виконання робіт, календарний план фінансування, пояснювальна записка, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1, підсумкова відомість ресурсів, дефектний акт, об`єктний кошторис № 2-1, відомість обсягів робіт, зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва.
У локальному кошторисі на будівельні роботи № 2-1-1 (Капітальний ремонт частини приміщень та інженерних мереж Визирського сільського будинку культури по вул. Олексія Ставніцера, 57 в селі Визирка Лиманського району Одеської області) визначено, зокрема, кошторисну вартість - 810,12662 тис. грн, а також визначено найменування робіт і витрат, одиниці виміру, кількість та обґрунтування (шифрнорми).
26 грудня 2018 між Визирською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю “Чорноморбуденергосервіс” була укладена додаткова угода № 1 до договору підряду № 86, відповідно до якої:
- викладено п. 5.1. договору в наступній редакції: строк виконання робіт становить: з дати укладання договору підряду до 31 березня 2019 року;
- викладено п. 10.1. договору в наступній редакції: цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 березня 2019 року, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань сторонами по договору;
- внесено зміни до графіку виконання робіт та календарного плану фінансування шляхом викладення їх у новій редакції.
29 березня 2019 року між Визирською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю “Чорноморбуденергосервіс” була укладена додаткова угода № 2 до договору підряду № 86, відповідно до якої, зокрема, викладено п. 5.1. договору в наступній редакції: строк виконання робіт становить: з дати укладання договору підряду до 31 липня 2019 року.
12 червня 2019 року між Визирською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю “Чорноморбуденергосервіс” була укладена додаткова угода № 3 до договору підряду № 86, відповідно до якої, зокрема сторони узгодили, що вартість робіт на 2019 рік становить 692855,34 грн, з ПДВ.
В матеріалах справи наявний підписаний акт № 2 форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт від 10.12.2018 за грудень 2018 року до договору № 86 від 12.10.2018 на суму 296938,00 грн, в якому наведено: найменування робіт та витрат, обґрунтування (шифр і номер позицій нормативу), одинці виміру, кількість, поточні ціни (всього), виконані роботи (витрати), а також узагальнено визначено: прямі витрати, загальновиробничі витрати, кошти на зведення та розбирання тимчасових будівель та споруд, додаткові витрати при виконанні будівельних робіт у зимовий (літній) період, інші супутні витрати, прибуток, адміністративні витрати, кошти на покриття ризиків, кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, податки, збори, обов`язкові платежі, податок на додану вартість.
18 жовтня 2018 року позивачем здійснено оплату відповідачу 296938,00 грн за договором № 86 від 12.10.2018, що підтверджується платіжним дорученням № 4 від 18.10.2018.
В акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Визирської сільської ради Одеського району Одеської області за період з 01.01.2018 по 30.09.2021 від 30.12.2021 № 20-11 Південного офісу Держаудитслужби зазначено, зокрема: завищення вартості виконаних робіт виникло в результаті порушення вимог ст. 7, ст. 9 Закону України “Про архітектурну діяльність”, пункту 24 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 року № 668, абзацу другого пункту 3 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 560, пунктів 1.1, 2.1 договору підряду від 12.10.2018 № 86, вимог п. 6.3.1, п. 6.4.4.1 Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 05.07.2013 №29.
У розрахунку завищення вартості виконаних робіт по акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року на суму 296938,00 грн з ПДВ по договору № 86 від 12.10.2018, який підписаний, зокрема, інспектором Південного офісу Держаудитслужби Г.І Корнійчуком та директором ТОВ “Чорноморбуденергосервіс” О.С. Прохоровичем (примітка біля підпису - “отримав для ознайомлення”) визначено, зокрема: найменування робіт та витрат, за якими обраховано завищення вартості із зазначенням номерів таких робіт, кількість по акту, кількість по ДЦ, загальну вартість та фактичну загальну вартість, та з урахуванням цих відомостей розраховано: всього по акту - 692855,34 грн, фактична загальна вартість - 238550,09 грн, завищена вартість витрат – 58387,90 грн.
Також в матеріалах справи наявні розрахунки позивача: суми пені у розмірі 7070,53 грн, суми 3% річних у розмірі 11743,17 грн та суми інфляційних втрат у розмірі 38827,95 грн.
Вважаючи, що наявні підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів в якості повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, позивач звернувся господарського суду з відповідним позовом про стягнення 58387,90 грн надлишково сплачених грошових коштів, внаслідок завищення вартості виконаних робіт за договором підряду № 86 від 12.10.2018, 38827,95 грн інфляційних втрат, 11743,17 грн 3% річних та 7070,53 грн пені.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Визирської сільської ради Одеського району Одеської області підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
У відповідності до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст. 886 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов`язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
В силу вимог ст. 610, ч. 2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов?язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов?язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: “баланс імовірностей” (balance of probabilities) або “перевага доказів” (preponderance of the evidence); “наявність чітких та переконливих доказів” (clear and convincing evidence); “поза розумним сумнівом” (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Салов проти України” від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Надточий проти України” від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Господарський суд зазначає, що з матеріалів справи вбачаються наступні обставини:
- на підставі договору підряду № 86 від 12.10.2018 між позивачем та відповідачем був підписаний акт № 1 форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт від 10.12.2018 за грудень 2018 року на суму 296938,00 грн.
Вказана сума була сплачена позивачем на користь відповідача 18.10.2018, що підтверджується платіжним дорученням № 4 від 18.10.2018;
- в подальшому, за результатами ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Визирської сільської ради Одеського району Одеської області за період з 01.01.2018 по 30.09.2021 Південним офісом Держаудитслужби складено акт від 30.12.2021 № 20-11, в якому зафіксовано порушення, зокрема, завищення вартості виконаних робіт по договору № 86 від 12.10.2018, про що здійснено розрахунок завищення вартості, відповідно до якого: всього по акту - 296938,00 грн, фактична загальна вартість - 238550,09 грн, завищена вартість витрат - 58387,90 грн.
Господарський суд, здійснивши перевірку відомостей вказаних розрахунків та оцінивши наявні в матеріалах справи позиції позивача та третьої особи, дійшов висновку про обґрунтованість поданих розрахунків, оскільки у вказаних розрахунках детально описано та обраховано найменування та кількість робіт, за якими виявлено завищення, зокрема: найменування робіт та витрат, за якими обраховано завищення вартості із зазначенням номерів таких робіт відповідно до акту, кількість по акту, кількість по ДЦ, загальну вартість та фактичну загальну вартість, та з урахуванням цих відомостей розраховано: всього по акту - 296938,00, фактична загальна вартість - 238550,09 грн, завищена вартість витрат - 58387,90 грн.
При цьому, господарський суд вказує, що у наданому розрахунку наявний підпис директора відповідача - ТОВ “Чорноморбуденергосервіс” О.С. Прохоровича (вказана особа є підписантом договору №86 від 12.10.2018 з боку відповідача) (примітка біля підпису - “отримав для ознайомлення”), проте будь-яких зауважень до розрахунку відповідачем не подано, в матеріалах справи відсутні.
Одночасно суд звертає уваги, що йдеться не про певні недоліки і різниці у вартості окремих видів робіт, а саме про відсутність окремих видів робіт, проте позивачем на користь відповідача такі роботи були оплачені, іншого відповідачем не доведено.
Доказів виконання зазначеного переліку робіт відповідачем до суду не подано, в загальному порядку відомостей щодо їх відсутності не спростовано.
Отже, виходячи з наявних матеріалів справи, сума завищення складає 58387,90 грн і відповідні роботи на цю суму сторонами фактично не узгоджені, не входять до договірної ціни та локального кошторису, а отже роботи (витрати) на вказану суму не повинні були бути відображені в акті № 1 форми КБ-2в від 10.12.2018, а як наслідок і не повинні були сплачуватися позивачем, а тому господарський суд дійшов висновку, що вказані кошті набуті відповідачем без достатньої правової підстави, у зв`язку з цим позовні вимоги Визирської сільської ради Одеського району Одеської області про стягнення з відповідача 58387,90 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Господарський суд наголошує, що відповідач не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву, матеріали справи не містять наданих відповідачем у встановлений строк обґрунтованих заперечень, належних та допустимих доказів на спростування обставин, які доводить суду позивач, не надано відповідачем жодних заперечень щодо розрахунків сум заборгованості, клопотань/аргументів, що стосуються позову.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд вказує наступне.
Згідно зі ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Вимогами ст. 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як встановлено судом, в матеріалах справи наявні розрахунки позивача: суми пені у розмірі 7070,53 грн, суми 3% річних у розмірі 11743,17 грн та суми інфляційних втрат у розмірі 38827,95 грн. Вказані нарахування обраховані на суму 58387,90 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення суми 3% річних у розмірі 11743,17 грн та суми інфляційних втрат у розмірі 38827,95 грн, суд враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22, зауважено, що у статті 1212 ЦК України врегульовані недоговірні відносини, коли особа набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно); з моменту безпідставного набуття такого майна або з моменту, коли підстава його набуття відпала, утримання особою такого майна є неправомірним; тому зобов?язання з повернення потерпілому такого майна особа повинна виконати відразу після його безпідставного набуття або відпадіння підстави набуття цього майна; норма частини другої статті 530 ЦК України до недоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого майна згідно зі статтею 1212 ЦК України не застосовується.
Таким чином, господарський суд, з урахуванням дати отримання відповідачем грошових коштів (18.10.2018), дійшов висновку, що зобов`язання з повернення таких коштів розпочалось з 18.10.2018, а тому суд, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, встановив, що розрахунки 3% річних є вірними, а загальний розмір інфляційних втрат за визначений період більший, ніж зазначено позивачем, однак, суд не може виходити за межі позовних вимог, і тому суд враховує розрахунок наданий позивачем.
За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі 38827,95 грн та суми 3% річних у розмірі 11743,17 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення суми пені у розмірі 7070,53 грн, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки базою нарахування пені стала сума безпідставно отриманих коштів, а не сума, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором, а тому положення договору (пунктів 7.1-7.6. Договору), які регулюють відносини відповідальності сторін, з урахуванням визначених позивачем правових підстав позову, не застосовуються до даного спору. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог Визирської сільської ради Одеського району Одеської області в частині стягнення з відповідача 7070,53 грн пені.
Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про часткову обґрунтованість позовних вимог.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на сторін у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Чорноморбуденергосервіс” (67541, Одеська обл., Лиманський р-н, с. Першотравневе(з), код ЄДРПОУ 40287740) на користь Визирської сільської ради Одеського району Одеської області (67543, Одеська обл., Одеський р-н, с. Визирка, вул. Ставніцера Олексія, буд. 56, код ЄДРПОУ 04378669) суму безпідставно набутих коштів у розмірі 58387,90 грн, суму 3% річних у розмірі 11743,17 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 38827,95 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2274,79 грн.
3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України
Повне рішення складено 09.03.2026.

Суддя Нікітенко С.В.