С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/6054/26
В справі 760/22613/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

І. Вступна частина
24 березня 2026 року в місті Києві
Солом`янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Коробенка С.В.
за участю секретаря Левіцької Н.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гаврилова Ольга Василівна, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

ІІ. Описова частина
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гаврилова Ольга Василівна, з вимогами про:
- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38010351 від 08.11.2017, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,9 кв.м., житлова площа 212,2 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, серії та номер 1312 від 08.11.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В.;
- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 37997754 від 07.11.2017, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,9 кв.м., житлова площа 212,2 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, серії та номер 1310 від 07.11.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В.
Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,08 га (кадастровий номер 8000000000:72:537:0055), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
У 2004 році Позивачкою на цій земельній ділянці було розпочато будівництво житлового будинку, проте у 2005 році будівництво було припинено та на теперішній час є незавершеним.
При зверненні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою подальшої реєстрації прав та введення будинку в експлуатацію позивачці стало відомо, що на цей будинок (який є об`єктом незавершеного будівництва) зареєстровано право власності двома частками у розмірі 1/2 кожна за ОСОБА_2 .
За результатами розгляду першого позову рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19.11.2024 у справі № 760/11010/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гаврилова О.В., Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), позов задоволено частково. Визнано недійсними договори купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договір купівлі-продажу, зареєстрований на Київській універсальній біржі 08.10.1996 під реєстраційним №СО312/12031 та зареєстрований в КП «КМБІ» в реєстровій книзі під №127/304478; договір купівлі-продажу від 05.02.2010, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Бабенко А.М., зареєстровано в реєстрі за №49; договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 07.11.2017, укладений між ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В., зареєстровано в реєстрі за №1310; договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 08.11.2017, укладений між ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В., зареєстровано в реєстрі за №1312. У задоволенні інших вимог - відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 23.12.2024.
Після набрання рішенням законної сили позивачка зверталася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Кендзьори В.Я. із заявою про припинення права власності ОСОБА_2 на спірний будинок, однак державним реєстратором прийнято рішення від 12.03.2025 №77773438 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Також позивачка зверталася до приватного нотаріуса Гаврилової О.В., яка повідомила листом від 24.07.2025 №52/01-30, що нею зроблені відповідні відмітки в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та на примірниках договорів. Натомість у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і досі міститься запис про право власності за ОСОБА_2 .
Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом з метою захисту та відновлення речового права позивачки шляхом скасування рішень приватного нотаріуса як державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірний будинок.
Ухвалою суду від 26.08.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження.
Представник Позивачки подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подав, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Третя особа - приватний нотаріус Гаврилова О.В. - пояснень не надала, у судове засідання не з`явилася.
За таких обставин суд, з урахуванням положень статей 280-284 ЦПК України, ухвалює заочне рішення у справі.

ІІІ. Мотивувальна частина
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,08 га (кадастровий номер 8000000000:72:537:0055), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
У 2004 році Позивачкою, з її слів, на вказаній земельній ділянці було розпочато будівництво житлового будинку, яке було припинено у 2005 році та залишається незавершеним.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19.11.2024 у справі №760/11010/20, яке набрало законної сили 23.12.2024, встановлено, що договори купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі яких було зареєстровано право власності за ОСОБА_2 , є недійсними, оскільки укладені на підставі неіснуючих документів.
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, обставини недійсності договорів купівлі-продажу спірного житлового будинку є преюдиціальними для цієї справи та повторному доказуванню не підлягають.
07 та 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В. як державним реєстратором, на підставі вказаних договорів купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: рішення індексний номер 37997754 від 07.11.2017 (з відкриттям розділу) та рішення індексний номер 38010351 від 08.11.2017, якими зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,9 кв.м., житлова площа 212,2 кв.м.
Оскільки документи, на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності за Відповідачем (договори купівлі-продажу), визнані судом недійсними, відповідні рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є протиправними, оскільки ґрунтуються на правочинах, що є недійсними.
Щодо належності обраного Позивачкою способу захисту суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №914/2350/18 (914/608/20) зазначено, що за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно не було відчужено до третіх осіб, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення, що відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 361/3659/18, від 27.10.2021 у справі № 545/1883/20, в яких зазначено, що задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності призведе до відновлення порушених прав позивача і не потребує застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності.
Суд також ураховує, що до моменту проведення незаконної державної реєстрації права власності за Відповідачем спірний будинок не був введений в експлуатацію, не був зареєстрований як об`єкт незавершеного будівництва та не належав на праві власності іншим особам. Будинок будувався виключно позивачкою на її земельній ділянці як самочинне будівництво. Такі обставини встановлені та підтверджені рішенням суду у справі № 760/11010/20.
Державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. Формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою у силу наведених положень законодавства та приписів частини другої статті 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного.
Отже, оскільки до проведення оспорюваної державної реєстрації відомості про речові права на спірний будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в його архівній складовій частині були відсутні, одночасна реєстрація набуття відповідних прав за іншою особою при скасуванні оспорюваних рішень реєстратора не проводиться. Скасування рішень реєстратора у цьому випадку є самодостатнім способом захисту, що повертає становище, яке існувало до порушення.
Щодо належності відповідача суд зазначає, що відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, належним відповідачем у спорі про скасування рішення про державну реєстрацію речового права є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У цій справі належним відповідачем є ОСОБА_2 - особа, за якою зареєстроване право власності на спірний будинок.
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У зв`язку з наведеним, ураховуючи положення статті 141 ЦПК України, судові витрати, понесені Позивачкою у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 гривень, підлягають стягненню з Відповідача.

IV. Резолютивна частина
Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 321, 376 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд вирішив: 
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гаврилова Ольга Василівна, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 37997754 від 07 листопада 2017 року, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,9 кв.м., житлова площа 212,2 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, серії та номер 1310 від 07 листопада 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В.
Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38010351 від 08 листопада 2017 року, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,9 кв.м., житлова площа 212,2 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, серії та номер 1312 від 08 листопада 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В.
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2.322 (дві тисячі триста двадцять дві) гривні 40 копійок.
3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення було ухвалено за відсутності відповідача, строк для подання заяви про перегляд заочного рішення обчислюється з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами їх розгляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня закінчення строку подання заяви про його перегляд або протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою суду за результатами розгляду такої заяви.
4. Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;
Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гаврилова Ольга Василівна, адреса: вул. Ярославів Вал, 30/18, м. Київ, 01034.

Суддя: