ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/148/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.03.2025, (суддя суду першої інстанції Калашник Ю.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Запоріжжі, в адміністративній справі №280/148/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
07.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в кому просив: 
визнати протиправними дії відповідача щодо повторного взяття на облік військовозобов`язаних позивача;
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови зняти та виключити з військового обліку військовозобов`язаних позивача;
зобов`язати відповідача привести військово-облікові документи позивача у відповідність до наявних відомостей щодо виключення останнього з військового обліку військовозобов`язаних, з урахуванням висновків суду;
зобов`язати відповідача привести наявні відомості щодо позивача у Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів “Оберіг” у відповідність до даних щодо виключення останнього з військового обліку військовозобов`язаних, шляхом внесення таких відомостей до реєстру та зняття позивача з військового обліку військовозобов`язаних з урахуванням висновків суду.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не є військовозобов`язаним та у 2011 році виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, позивачу надійшла повістка від відповідача, відповідно до якої позивач мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На звернення позивача до відповідача щодо виключення його з військового обліку відповідач листом від 11.12.2024 відмовив та зазначив, що підстави для виключення відсутні. Позивач в свою чергу вважає, що оскільки він був виключений з військового обліку та заяву на взяття на військовий облік не подавав, то він не є військовозобо`язаним. Також позивач зазначає, що виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому не зрозуміло, чому взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач також посилається на те, що Закони не мають зворотної дії в часі, а права та свободи людини не можуть бути обмежені. 
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 14.03.2025 відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що позивач перебував на військовому обліку за першим розрядом – до 35 років. Після досягнення граничного віку перебування на військовому обліку його було звільнено в запас та знято з військового обліку в 2011 році. Суд першої інстанції неправильно застосував норми права та врахував позиції ВС в цій справі, оскільки позивач перебував на обліку як військовозобов`язаний першого, а не другого розряду. Також, позивач наголошує, що відповідач протиправно повторно поставив позивача на облік, що не відповідає вимогам Закону.
Позивач також надав до суду письмові пояснення в яких зазначає про наявність підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про задоволення позову. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 (п.34), позивач, ОСОБА_1 , 1970 р.н., 17.01.2011 виключений з військового обліку (а.с.9-10).
19.11.2024 адвокат позивача звернувся до відповідач із запитом щодо, зокрема, перебування позивача на військовому обліку (а.с.11-12).
На звернення позивача до відповідача із запитами, відповідач листом від 28.11.2024 №9738 (а.с.13) повідомив, що граничний вік перебування в запасі становить 60 років, позивач перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 .
На запит адвоката позивача щодо підстав взяття позивача на облік та щодо передачі особової справи з ІНФОРМАЦІЯ_6 до ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідач листом від 03.12.2024 №ВО/15036 надав відповідь, що позивач не досяг 60-річного віку, а тому є військовозобов`язаним; справа позивача у ІНФОРМАЦІЯ_5 не заводилась та з ІНФОРМАЦІЯ_6 не передавалась; згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 та підлягає призову на військову службу під час мобілізації (а.с.15).
Також, у листі від 11.12.2024 №ВО/15434 відповідач повідомив позивачу, що позивач є військовозобов`язаним, а перелік виключень з військового обліку визначений ст.37 “Про військовий обов`язок і військову службу”. Підстави для виключення позивача з військового обліку відсутні. Також у листі зазначено, що в обліковій картці позивача відсутні записи щодо його постановки на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Не погодившись з діями відповідача позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в цій справі. 
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із внесенням змін до Закону №2232-XII було підвищено граничний вік перебування військовозобов`язаних в запасі. Метою таких змін було розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектування Збройних Сил України, тобто збільшення мобілізаційного ресурсу держави. Таким чином, дія вказаного Закону у новій редакції поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на всіх осіб, що не досягли граничного віку перебування у запасі.
Колегія суддів вирішуючи спір між сторонами виходить із такого.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 12.03.1992 №2232-ХІІ (далі – Закон №2232-ХІІ).
За змістом частини першої, третьої та дев`ятої статті 1 цього Закону Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.
Статтею 2 Закону №2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 33 Закону №2232-XI військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною першою, частиною шостою статті 37 Закону №2232-XI взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, зокрема, на військовий облік військовозобов`язаних, які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву.
Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Згідно з пунктом 20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Відповідно до положень частини другої та четвертої статті 28 Закону №2232-XI (в редакції, чинній на час внесення до військового квитка позивача запису про виключення з військового обліку) запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних.
Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком:
1) перший розряд - до 35 років;
2) другий розряд:
рядовий склад - до 40 років;
сержантський і старшинський склад: сержанти і старшини - до 45 років;
прапорщики і мічмани - до 50 років.
Граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
Водночас положення Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” в частині, що стосується граничного віку перебування військовозобов`язаних осіб в запасі, зазнавало змін.
Так, Законом України від 27.03.2014 № 1169-VII внесено зміни до статті 28 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та змінено граничний вік перебування в запасі другого розряду до 50 років, а Законом України від 22.07.2014 №1604-VII - до 60 років.
При цьому, положення Закону про те, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та військовому резерві, змін не зазнали. Тобто, з набранням чинності змін до Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” позивач є таким, що підпадає під його дію як особа, що не досягла передбаченого Законом граничного віку перебування у запасі військовозобов`язаних другого розряду.
Таким чином, у зв`язку із продовженням граничного віку перебування в запасі позивача було автоматично поновлено в запасі, незалежно від того, чи перебував він на військовому обліку, оскільки позивач (1970 р.н.) не досягнув 60-річного віку, тобто повинен згідно з чинним законодавством перебувати на військовому обліку військовозобов`язаних.
Щодо доводів позивача про те, що він перебував на обліку як військовозобов`язаний першої категорії, та був знятий з обліку в 2011 році у зв`язку з досягненням 35 років, колегія суддів зазначає таке.
Так, з метою з`ясування обставин справи, ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 05.11.2025 та від 23.12.2025 було витребувано у відповідача інформацію та її документальне підтвердження про те, яке військове звання має ОСОБА_1 , а також за яким розрядом військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебував у запасі, зокрема станом на 2011 рік та/або в подальшому, відповідно до ст. 28 Закону України “Про військову службу та військовий обов`язок”.
На виконання ухвал відповідач повідомив суд про те, що ОСОБА_1 станом на 2011 рік перебував на обліку як військовозобов`язаний другого розряду : сержанти і старшини (до 45 років), мав звання молодший сержант.
Вказане підтверджується обліковою карткою до військового квитка, копії якої надав до суду відповідач. 
Колегія суддів зазначає, що саме досягнення граничного віку перебування на військовому обліку другого розряду є граничним строком перебування на військовому обліку, при цьому, досягнення граничного віку перебування на військовому обліку першого розряду не є наслідком зняття з обліку, а є підставою для подальшого обліку військовозобов`язаного за другим розрядом. 
Таким чином, колегія суддів зазначає, що станом на 2011 рік позивач, 1970 р.н., який не досяг 45 віку, не був знятий з військового обліку, він перебував на обілку як військовозобов`язаний другого розрядку, що підтверджується розділом (37) облікової картки до військового квитка, в якій будь-які відмітки про зняття з обліку - відсутні.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що доводи позивача з приводу того, що він перебував на обліку як військовозобов`язаний першого розряду у зв`язку з досягненням граничного віку був знятий з військового обліку в 2011 році не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Також, не підтверджені під час розгляду справи й доводи позивача про повторне взяття відповідачем його на військовий облік.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.03.2025 в адміністративній справі № 280/148/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.В. Шлай