провадження № 1-кп/294/31/26
справа № 294/2085/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2026 року     м Чуднів 

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі:
- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинуваченої ОСОБА_4 ,
- захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025060480001051 від 04.11.2025 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки ссмт. Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, одруженої, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
І. Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій обвинуваченої
Згідно з обвинувальним актом, затвердженим 16.12.2025, та угодою про визнання винуватості від 16.12.2025, ОСОБА_4 достовірно знала, що постановою судді Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 від 06.10.2025 у справі №294/1318/25, яка набрала законної сили 21.10.2025, її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Однак у ОСОБА_4 , яка достовірно знала про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили 21.10.2025, та будучи ознайомлена з нею, виник злочинний умисел, спрямований на її невиконання.
Діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленою з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 03.11.2025 близько 12 год. 29 хв. керувала транспортним засобом марки "Opel Vectra", д.н.з. « НОМЕР_1 » та рухаючись по вул. Бердичівській в селищі Іванопіль Бердичівського району Житомирської області поряд будинку №3 була зупинена працівниками СРПП Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області за порушення Правил дорожнього руху.
Таким чином, ОСОБА_4 умисно не виконала постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 06.10.2025 у справі №294/1318/25, яка набрала законної сили та якою її позбавлено права керування транспортними засобами строком на 5 років, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її зміст та узгоджена міра покарання
Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 16.12.2025 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 ,, за участі її захисника ОСОБА_5 , сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 382 КК України, ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки з застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 підтримали думку прокурора, просили затвердити укладену угоду. Захисник просила врахувати позицію обвинуваченої, яка сприяла слідству та визнала вину, позитивні її характеристики, та просила призначити мінімальний термін іспитового строку.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила, що угода укладена нею добровільно, жодного тиску, примусу чи погроз до неї не застосовувалось, що підтвердив захисник, повідомила, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді та обвинувальному акті, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється.
Вказала, що цілком розуміє наявність у неї права на повний судовий розгляд, у якому прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують; права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення; права подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.
Обвинувачена підтвердила, що обізнана про вид та розмір покарання, погоджується на призначення такого покарання, усвідомлює правові наслідки укладення угоди.

ІV. Мотиви суду
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Суд, вивчивши матеріали обвинувального акта з угодою про визнання винуватості, дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.
Укладена між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 угода про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів, та відповідно до примітки до ст. 45 КК України не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, що свідчить про дотримання вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України.
Поясненнями сторін угоди у судовому засіданні встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачена, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України, сторонами враховано обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та фактичні обставини вчиненого нею діяння. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_4 , яка на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, наявності пом`якшуючих обставин, відсутності обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 16.12.2025 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участі її захисника ОСОБА_5 , і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Запобіжний захід відносно особи не застосовувався та у суду відсутні підстави для його обрання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Арешт на майно не накладався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 369, 373-374, 392, 393, 394, 395, 473-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16.12.2025 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі її захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №12025060480001051 від 04.11.2025 за ч. 1 ст. 382 КК України.
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити їй узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та/або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, а саме: обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором - виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя     ОСОБА_8