ун. № 759/428/26
пр. № 3/759/713/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., за участю захисника Константинова О.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні право порушення

В С Т А Н О В И В:
03.01.2026 приблизно о 21 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шевроле» державний номерний знак НОМЕР_2 на вул. Зодчих, 44 в м. Києві, будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом, а саме - постановою головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Степів Ю.О. від 20.08.2020 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2/359/2101 виданого 03.11.2016.
У судовому засіданні 12.01.2026 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, повідомив, що сплачує аліменти та на даний час в нього відсутня заборгованість, просив відкласти розгляд справи та надати йому можливість надати відповідні документи. Судом було задоволено зазначене клопотання, судове засідання відкладено на 24.02.2026, на яке ОСОБА_1 з`явився, просив ще раз відкласти розгляд, оскільки державним виконавцем ще не винесена постанова про скасування тимчасового обмеження боржника. Судом ще раз було задоволено зазначене клопотання, засідання відкладено на 19.03.2026, однак ОСОБА_1 постанову про скасування тимчасового обмеження боржника до суду не надав.
Адвокат Константинов О.Г. при розгляді просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не було відомо про існування постанови державного виконавця. 
Крім того, адвокат Константинов О.Г. у судовому засіданні вказав на невірне зазначення поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення нормативного акту, який порушив ОСОБА_1 , оскільки п. 2.1."а" Правил дорожнього руху останній не порушував, так як під час зупинки у ОСОБА_1 було при собі посвідчення водія, серія та номер якого НОМЕР_3 , та останній не був позбавлений права керування транспортними засобами.
Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Відповідно до вимог ст. 10 та ст. 11 КУпАП адміністративні правопорушення можуть бути вчинені умисно або з необережності, проте для обох форм вини, згідно з диспозицією ч. 3 ст. 126 КУпАП, притаманна обізнаність особи у тому, що вона, будучи обмеженою у праві керування транспортним засобом, порушила вказане обмеження та керувала транспортним засобом.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.
Пунктом 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 пояснив, що 03.01.2026 приблизно о 21 годині 05 хвилин керував транспортним засобом «Шевроле» державний номерний знак НОМЕР_2 на вул. Зодчих, 44 в м. Києві та був зупинений працівниками поліції.
Крім зазначених пояснень ОСОБА_1 його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №558300 від 03.01.2026, складеному у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та який підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень;
- постановою головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Степів Ю.О. від 20.08.2020 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2/359/2101 виданого 03.11.2016;
- відеозаписом з боді-камери поліцейського, на якому зображені події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;
- зобов`язанням ОСОБА_1 від 03.01.2026, відповідно до якого він зобов`язався не керувати транспортним засобом до вирішення вказаного питання в органах державної виконавчої служби.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та його дії за ч. 3 ст. 126 КУпАП кваліфіковані вірно.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не знав про наявність постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, суддя до уваги не приймає, оскільки останнім докази на підтвердження вказаної обставини надані не були. Крім того, постанова про обмеження у праві керування транспортними засобами була винесена ще в 2020 році, та на день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 був боржником у виконавчому провадженні, щодо якого діяло застосоване державним виконавцем обмеження у праві керування транспортними засобами як захід, направлений на стимулювання боржника виконати судове рішення. Також в протоколі про адміністративне правопорушення останній не надав жодних пояснень, зокрема, про його необізнаність щодо наявності постанови державного виконавця про обмеження у праві керування транспортними засобами.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що зазначена постанова не отримувалась та не оскаржувалась ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, в тому числі, під час розгляду даного протоколу у суді, з моменту складання якого пройшло більш ніж два місяці, зокрема, такий час надавався суддею для отримання ОСОБА_1 постанови про скасування тимчасового обмеження боржника, в разі відсутності заборгованості.
Більше того, як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису з боді-камери поліцейського (470344 час 21:16:29) ОСОБА_1 в бесіді з поліцейським повідомляє, що йому цікаво чому обмеження не знімають, що підтверджує обізнаність про обмеження його у праві керування транспортними засобами, однак свідомо керував транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 вчасно сплачуються аліменти, борг сплачений, однак державним виконавцем до цього часу не було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказів на підтвердження того, що виконавче провадження було закінчено у зв`язку з погашенням ОСОБА_1 заборгованості, як станом на момент складання протоколу, так і станом на момент розгляду справи в суді, матеріали справи не містять.
Що стосується доводів адвоката щодо невірного зазначення поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення нормативного акту, який був порушений ОСОБА_1 03.01.2026, то вказані доводи хоч і мають місце, однак не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. 
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції частини 3 статті 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі викладеного й ч. 3 ст. 126 КУпАП, керуючись ст. 27, 30, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 665 гривні 60 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя:  В.П. Новик