Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області 

справа № 171/711/25
номер провадження 3/215/780/26
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дудіков А.В., розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшов від відділення поліції №10 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266728, дата складання протоколу 09.03.2025 13:27 год., опис установлених даних: 06.03.2025 15:45 дорога Т-04-19 06.03.2025р. о 15:45 год у Криворізькому районі Дніпропетровської області по дорозі Т-04-19 в сторону м. Зеленодольськ водій автомобіля Renault Megane ДНЗ НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Mazda 6 SDN MT ДНЗ НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , який виконував обгін та рухався зліва. У наслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив п. 12.1 ПДР – Водій ТЗ не врахув. безпеч. швид. руху, особл. вантажу, стан ТЗ. Відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 
Постановою Дніпровського апеляційного суд від 04.02.2026 направлено справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ст. 124 КУпАП до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, для здійснення судового розгляду.
ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 14.04.2026 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме: судовою повісткою за адресою місця проживання, за допомогою електронного повідомлення. 
Представник ОСОБА_1 , адвокат Гайдаш Є.В., у судове засідання призначене на 14.04.26р. не з`явився, подав заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також вказав, що оскільки матеріали справи містять висновок автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-25/45710-ІТ від 16.12.2025р., просив залишити без розгляду клопотання про призначення авто-технічної експертизи.
Представник ОСОБА_2 , адвокат Морозов В.Ю., у судове засідання призначене на 14.04.26р. не з`явився, подав клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з великою завантаженістю, перебуванням на іншому судовому засіданні, а саме 14.04.26 14:15год.
Разом з тим, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності адвоката Морозова В.Ю., оскільки судове засідання призначене на 14.04.26р. узгоджувалось у судовому засіданні 03.04.26р. за участю і з врахування думку останнього. Окрім того судове засідання призначене на 13:30 год., тоді як інше судове засідання призначене на 14:15 год. Також адвокат Морозов В.Ю. не позбавлений був можливості подати письмові пояснення по справі, виклавши свою думку у них.
Адвокатом Морозовим В.Ю. було надіслано до суду копію висновку автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-25/45710-ІТ, яке було проведено у справі №171/712/25 відносно ОСОБА_2 . 
Частина 1 статті 268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд зазначає, що  ОСОБА_1 було відомо, що працівниками патрульної поліції щодо нього складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також суд повідомляв останнього, що розгляд справи буде проводитись в Тернівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 14.04.2026 о 13-30 год., однак останній до суду не з`явився.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. А отже, суд має провести розгляд справ за відсутності особи. Безпідставне умисне затягування нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; його представника адвоката Гайдаша Є.В.;  ОСОБА_2 та його представника адвоката Морозова В.Ю., оскільки завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким зокрема є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а також завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема щодо своєчасного розгляду справи (ст. 245 КУпАП).
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП України, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто для наявності складу даного адміністративного правопорушення потрібно наявність причинного зв`язку між діями, або бездіяльністю водія, які суперечать ПДД України, та наслідками у вигляді зіткнення.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) особа, яка володіє чи керує автомобілем підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання транспортного засобу є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізував своє право володіти автомобілем, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, 06.03.2025р. о 15:45год у Криворізькому районі Дніпропетровської області рухаючись по дорозі Т-04-19 в сторону м. Зеленодольськ водій автомобіля Renault Megane ДНЗ НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Mazda 6 SDN MT ДНЗ НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , який виконував обгін та рухався зліва. У наслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив п. 12.1 ПДР.
Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, має місце при наявності протиправного діяння порушення правил дорожнього руху, наслідку - пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та причинного зв`язку між ними, а також винуватості особи у його вчиненні.
Так дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266728 від 09.03.2025, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.03.2025; фото-таблицю до протоколу огляду місця ДТП від 06.03.2025; схему огляду місця ДТП від 06.03.2025р.; письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , копію висновку автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-25/45710-ІТ, яку було проведено у справі №171/712/25 відносно ОСОБА_2 та інші матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266728 від 09.03.2025 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Однак у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності відсутні відомості про свідків, які б могли підтвердити факт, що водій ОСОБА_1 не врахував безпечної швидкості руху, особливості вантажу, стан транспортного засобу, чим порушив п. 12.1 ПДР, що безперечно ставить під сумнів обставини, викладені у ньому.
Відповідно до копії автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-25/45710-ІТ, яку було проведено у справі №171/712/25 відносно ОСОБА_2 : 1. «Якими пунктами ПДР України мали керуватися водій ОСОБА_2 та водій ОСОБА_1 »? Варіант №1 (згідно свідчень ОСОБА_6 ). Відносно ОСОБА_6 . При заданому механізмі ДТП, водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.2.3б), 12.6ґ) ПДР України. Відносно ОСОБА_2 . При заданому механізмі ДТП, водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, 12.6 ґ) ПДР України. Варіант №2 (згідно свідчень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ). Відносно ОСОБА_6 . При заданому механізмі ДТП, водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 12.3, 12.6ґ) ПДР України. Відносно ОСОБА_2 . При заданому механізмі ДТП, водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3, 12.6 ґ) ПДР України. 2. «Чи відповідають дії водія транспортного засобу «Renault Megane» днз НОМЕР_1 технічним вимогам ПДР»? Варіант №1 (згідно свідчень ОСОБА_6 ). Відповісти на поставлене питання є неможливим. Варіант №2 (згідно свідчень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ). Відповісти на поставлене питання є неможливим. 5. «Якими пунктами ПДР України повинен був керуватись водій транспортного засобу «Renault Megane» днз НОМЕР_1 »? Варіант №1 (згідно свідчень ОСОБА_6 ). При заданому механізмі ДТП водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.2.3б), 12.6ґ) ПДР України. Варіант №2 (згідно свідчень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ). При заданому механізмі ДТП водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 12.3, 12.6ґ) ПДР України. 7. «Дії якого саме з водіїв перебувають у причинному зв`язку з ДТП»? Варіант №1 (згідно свідчень ОСОБА_6 ) Відповісти на поставлене питання не є можливим. Варіант №2 (згідно свідчень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ). Відповісти на поставлене питання не є можливим. 
Разом з тим в копії автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-25/45710-ІТ не вказано, що в діях водія ОСОБА_1 наявна невідповідність п. 12.1 ПДР, які б з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з ДТП.
Окрім того, пояснення іншого учасника ДТП не можуть бути належними доказами у справі, адже, згідно ст. 250 КУпАП взагалі не віднесені до джерел доказування, а крім цього, мають упереджений характер, оскільки ОСОБА_2 є зацікавленою особою у притягненні ОСОБА_6 до відповідальності.
Будь-які докази, які б підтверджували, що водій ОСОБА_1 не дотримався п. 12.1 ПДР, матеріали справи не містять.
А тому суд, вважає, що в діях ОСОБА_1 по керуванню автомобілем Renault Megane ДНЗ НОМЕР_1 невідповідностей вимогам п. 12.1 ПДР України не вбачається.
Згідно з ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін о чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії", суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, при відсутності належних доказів вчинення адміністративного правопорушення, неконкретності складеного протоколу та з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження в справі за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 слід закрити, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, 
П О С Т А Н О В И В
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Суддя