Справа №584/144/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Данік Я. І.	
Номер провадження 33/816/1013/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. ,за участі секретаря судового засідання Кислої Ю.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Сопової В.С., розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сопової В.С. на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 06 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 06 лютого 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп.
Судом першої інстанції встановлено, що 07 лютого 2025 року о 23 год 48 хв біля будинку № 23 по вул. Князя Володимира в м. Путивль, Сумської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21144», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Сопова В.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 06 лютого 2026 року та постановити нову, якою закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує на те, що клопотання про відкладення судового розгляду було подано з поважних причин, а саме через оголошену по всій території України повітряну тривогу. Проте, захисник все ж таки з`явилася на судове засідання, а тому судом безпідставно зроблено висновок про зловживання процесуальними правами. Повідомлення учасників по телефону, без надання часу для явки до суду, є грубим порушенням права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Також, судом першої інстанції залишено без розгляду клопотання захисника про виклик та допит свідків, а саме лікаря КНП «Путивльська міська лікарня» ОСОБА_2 та поліцейського СРПП ВП № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 .
На долучених до матеріалів справи відеозаписах не зафіксовано виявлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог Інструкції. Окрім цього, фактично медичний огляд ОСОБА_1 проводила медсестра, а не лікар. Складений протокол про адміністративне правопорушення не містить відомості про технічний засіб, за допомогою якого проводився огляд водія.
Отже, апелянт вважає, що судом першої інстанції не було дотримано норм процесуального права та постановлено судове рішення за відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Сопова В.С. у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати постанову Путивльського районного суду Сумської області від 06.02.2026 та прийняти нову постанову, якою закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Захисник заявила клопотання про допит свідків лікаря КНП «Путивльська міська лікарня» ОСОБА_2 та поліцейського СРПП ВП № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Бубликова Д.В.
Обставини, для підтвердження яких сторона захисту просить викликати свідків, не спростовують установленого факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. З огляду на достатність та належність наявних у справі доказів, відсутність істотних суперечностей між ними, а також відсутність підстав вважати, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, апеляційний суд не вбачає необхідності у допиті свідків, оскільки допит свідків є правом, а не обов`язком суду.
Таким чином, клопотання захисника про виклик та допит свідків у суді апеляційної інстанції задоволенню не підлягає.
Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, захисника - адвоката Сопову В.С. та особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов таких висновків.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими доказами, яким надано належну оцінку:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 08 лютого 2025 року серії ЕПР 1 № 241391;
- направленням ОСОБА_1 до КНП «Путивльська міська лікарня» на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 лютого 2025 року, яким підтверджено керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;
- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 17 від 08 лютого 2025 року, яким зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою приладу Алкофор 405, із показником 0,69 проміле;
- відеозаписом із відеореєстратора зі службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.
Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з відеореєстратора зі службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції встановлено, що 07 лютого 2025 року о 23 год 48 хв біля будинку № 23 по вул. Князя Володимира в м. Путивль працівниками поліції з використанням проблискових маячків синіх та червоних кольорів, під час дії комендантської години було зупинено автомобіль «ВАЗ 21144», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час перевірки особи водія, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). 
Працівники поліції відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або проїхати у найближчий заклад охорони здоров`я.
Водій ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд, у зв`язку з чим був доставлений до закладу охорони здоров`я.
У присутності лікаря КНП «Путивльська міська лікарня» ОСОБА_2 було проведено медичний огляд водія ОСОБА_1 , зокрема перевірено його вегетативно-судинні реакції, рухова сфера, виміряно артеріальний тиск та пульс. Після цього ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу Алкофор 405, показники якого становили 0,73 проміле, через 20 хв – 0,69 проміле.
Результат медичного огляду був зачитаний ОСОБА_1 та видано копію медичного висновку, що підтверджується проставленим підписом останнього.
Жодних заперечень щодо процедури проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 не висловлював. 
Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що об`єктивно підтверджує обставини, які мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Щодо посилань захисника Сопової В.С. про наявність об`єктивної неможливості з`явитись в судове засідання 06 лютого 2026 року, з огляду на оголошену повітряну тривогу, та неврахування судом поданого клопотання про відкладення судового розгляду з даних підстав, слід зазначити таке.
Згідно зі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що захисник Сопова В.С. була обізнана про час, дату та місце розгляду матеріалів відносно ОСОБА_1 , складених за фактом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В матеріалах справи міститься клопотання захисника Сопової В.С. від 06.02.2026, у якому остання просила відкласти розгляд справи на іншу дату через оголошену на території України повітряну тривогу.
Відповідно до складеної довідки секретаря судового засідання, захисник Сопова В.С. була повідомлена про розгляд протоколу відносно ОСОБА_1 після закінчення повітряної тривоги, проте остання на судове засідання не з`явилася.
З інформації на сайті Офіційної картки повітряних тривог України, в Конотопському районі Сумської області тривога тривала з 20 год 37 хв 05 лютого 2026 року по 11 год 01 хв 06 лютого 2026 року, з 11 год 47 хв 06 лютого 2026 року по 14 год 18 хв 06 лютого 2026 року, з 15 год 59 хв 06 лютого 2026 року по 16 год 43 хв 06 лютого 2026 року. Тобто, 06 лютого 2026 року повітряна тривога відбивалася, що не перешкоджало захиснику Соповій В.С. бути присутньою на судовому засіданні.
Окрім цього, апеляційний суд перевіряючи доводи апеляції в частині порушення судом першої інстанції права на захист особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, також надає оцінку поведінки даної особи та її захиснику.
Зокрема, як встановлено з матеріалів справи, 11 лютого 2025 року до Путивльського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 разом з долученими до нього доказами. Проте, жодного судового засідання, так і не було проведено, через подані численні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Сопової В.С. про відкладення розгляду (21 березня 2025 року, 25 квітня 2025 року, 13 червня 2025 року, 12 вересня 2025 року, 31 жовтня 2025 року, 19 грудня 2025 року, 16 січня 2026 року).
У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Таким чином, враховуючи значну кількість клопотань ОСОБА_1 та його захисника Сопової В.С. про відкладення та принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою її розгляду у розумні строки та недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції вичерпавши усі можливі засоби для належного повідомлення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Сопової В.С. обґрунтовано розглянув справу у відсутність останнього та його захисника, і в даному випадку права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, не є порушеними.
Також на спростування доводів апелянта щодо порушення права на захист особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, апеляційний суд зауважує на те, що 24 квітня 2025 року адвокат Сопова В.С. звернулася до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи). Після введення уповноваженим працівником суду даних особи РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи в підсистемі «Електронний суд», справа автоматично додається до особистого кабінету ЄСІТС у підсистемі «Електронний суд». Відповідно, захисник Сопова В.С. мала можливість відслідковувати дати відкладення судового розгляду матеріалів справи відносно ОСОБА_1 .
Твердження апеляційної скарги в частині не отримання судових повісток у порядку статті 277-2 КУпАП, знайшли своє підтвердження, проте не є істотним порушенням норм процесуального закону.
Апеляційним судом у повній мірі поновлено порушені процесуальні права ОСОБА_1 , зокрема надано можливість участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності його захисника в апеляційному розгляді, обґрунтувати свою правову позицію. 
Згідно з ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто допит свідка є правом суду, а не обов`язком, а тому доводи апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про допит свідків є необґрунтованими.
Окрім цього, в матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 07 лютого 2025 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують виклику свідків у судове засідання для дачі пояснень. Жодних суперечностей, які б викликали сумнів у достовірності відомостей зазначених у документах, складених працівниками поліції, немає.
Відповідно до ст.ст.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським СРПП ВП № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП Нестеренком В.Я. у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Вирішення їх наявності чи відсутності відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.
Таким чином, доводи захисника про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відсутність підстав у працівників поліції для проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що огляд проводила медсестра, а не лікар є безпідставними, оскільки вона проводила процедуру застосування спеціального технічного засобу, тобто виконувала ті медичні маніпуляції, які зазвичай проводить медсестра.
Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт його оскарження.
Не знайшли свого підтвердження і доводи апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення приписам закону, оскільки викладені в протоколі обставини за своїм змістом відповідають положенням ч.1 ст.130, ст.ст.256, 266 КУпАП, а також у ньому наявне посилання на додані до нього дані, які разом із протоколом у подальшому й були направлені поліцією до суду. Ці дані містять вичерпну інформацію, з якої встановлено, що вона стосуються саме ОСОБА_1 та вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і це виключає сумніви в їх походженні та належності. У той же час, вимогами ст.256 КУпАП (зміст протоколу про адміністративне правопорушення) не передбачено зазначення в цьому процесуальному документі характеристик приладу, за допомогою якого здійснювався медичний огляд ОСОБА_1 .
Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При розгляді справи судом першої інстанції в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 7 статі 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП 
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 06 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сопової В.С. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.