Справа № 420/25824/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.,
за участі секретаря Пахолчак Д.П. представника відповідача Гетьман М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення (далі ППР) Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (далі відповідач) за податковий період 2020рік від 04.09.2023 № 2836210-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 132,21 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836213-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 511,5 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836220-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 5675,87 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836219-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 181,99 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836214-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 345,25 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836212-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 41458,49 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836211-2407-1553-UA5100270000073549 на суму 8883,96 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836216-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 26885,68 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836217-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 347,14 грн.
За податковий період 2021 рік (нарахування податку за 2021 рік):
- ППР від 04.09.2023 № 2836205-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 57456 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836201-2407-1553-UA5100270000073549 на суму 12312 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836204-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 37260 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836206-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 438,6 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836198-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 167,96 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836207-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 7866 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836199-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 7272 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836197-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 649,8 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836200-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 231,2 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836202-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 441 грн.
За податковий період 2022 рік (нарахування податку за 2022 рік):
- ППР від 04.09.2023 № 2836187-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 703,95 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836188-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 477,75 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836189-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 181,96 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836190-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 40365 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836191-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 250,47 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836192-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 475,15 грн.;
- ППР від 05.04.2023 № 0973833-2407-1553 на суму 8521,5 грн.;
- ППР від 05.04.2023 № 0978002-2407-1553 на суму 62244 грн.;
- ППР від 05.04.2023 № 0978003-2407-1553 на суму 10504 грн.
За податковий період 2023 рік (нарахування податку за 2023 рік):
- ППР від 05.06.2024 № 1975895-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 64159,20 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 1229279-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 41607,00 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 1898441-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 10827,20 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 1898439-2407-1553-UA510020000000875983 на суму 13748,40 грн.
За податковий період 2024 рік (нарахування податку за 2024 рік):
- ППР від 26.02.2025 № 0018393-2407-1553-UA50000000000875983 на суму 14569,20 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018398-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 44091,00 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018392-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 9308,10 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018390-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 67989,60 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018389-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 11473,60 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018397-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 768,93 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018396-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 519,01 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018395-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 521,85 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018394-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 273,59 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018391-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 198,75 грн.
мотивуючи це тим, що відповідачем порушені строки складання ППР, застосовано факсиміле замість власноручного підпису ППР уповноваженою особою, неналежне вручення позивачу оскаржуваних ППР, відсутність детального розрахунку про об`єкти оподаткування у ППР, не направлення відповідачем оскаржуваних ППР за місцем його проживання, помилка у ППР щодо офіційного ім`я за паспортом США « ОСОБА_2 ».
Ухвалою судді від 06.08.2025 року адміністративний позов залишено без руху. 
Ухвалою судді від 20.08.2025 року поновлено ОСОБА_3 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч.5 ст.262 КАС України.
Ухвалою суду від 03.11.2025 року вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на “27” листопада 2025 року.
Ухвалою суду від 08.01.2026 року заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції повернуто заявнику без розгляду. 
Ухвалою суду від 08.01.2026 року закрити підготовче провадження у справі № 420/25824/25. Призначено справу до розгляду по суті на 23 січня 2026 року.
Ухвалою суду від 23.01.2026 року заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції представника Зеленського Богдана повернуто заявнику без розгляду.
Ухвалою суду від 23.01.2026 року у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження та клопотання про повернення провадження на стадію підготовчого судового засідання представника Зеленського Богдана відмовлено.
Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов у якому вимоги не визнає та зазначає, що позивач є власником наступних об`єктів:
нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 15.12.2014, загальна площа 621 кв.м;
нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 23.04.2021, загальна площа 161,6 кв.м;
нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_3 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 05.03.2019, загальна площа 957,6 кв.м;
нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 24.10.2018, загальна площа 131,1 кв.м;
нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , приміщення 174, форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 21.06.2018, загальна площа 136,8 кв.м;
квартира за адресою: АДРЕСА_6 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 28.12.2016, загальна площа 73,1 кв.м;
квартира за адресою: АДРЕСА_7 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 28.12.2016, загальна площа 108,3 кв.м;
квартира за адресою: АДРЕСА_8 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 28.12.2016, загальна площа 73,5 кв.м;
квартира за адресою: АДРЕСА_9 , форма власності приватна, розмір частки 2/3, власник з 25.05.2018, загальна площа 57,8 кв.м;
квартира за адресою: АДРЕСА_10 , форма власності приватна, розмір частки 423/1000, власник з 06.12.2018, загальна площа 64,8 кв.м;
Головним управлінням ДПС в Одеській області було сформовано в автоматичному режимі за 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 податкові періоди, на вищезазначені об`єкти оподаткування, фізичній особі ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), податкові повідомлення - рішення по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки
Оскаржувані ППР було направлено платнику, рекомендованими листами з повідомленням про вручення на податкову адресу платника: 
АДРЕСА_9 , які згодом повернулися до відправника з відміткою «про закінчення терміну зберігання». Порядком надсилання контролюючими органами ППР платникам податку, затвердженого наказом Мінфіну від 28.12.2015 №1204 та зареєстрованого в Мін`юсті 22.01.2016 за №124/28254 (із змінами), визначено, що ППР вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто, чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 Кодексу.
Представник позивача надав відповідь на відзив та додаткові пояснення.
Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, встановив наступні обставини.
ОСОБА_4 (позивач) є власником об`єктів нерухомого майна: 
фізичною особою ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві власності перебувають наступний об`єкт нерухомого майна:
- нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 15.12.2014, загальна площа 621 кв.м;
- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 23.04.2021, загальна площа 161,6 кв.м;
- нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_3 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 05.03.2019, загальна площа 957,6 кв.м;
- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 24.10.2018, загальна площа 131,1 кв.м;
- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , приміщення 174, форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 21.06.2018, загальна площа 136,8 кв.м;
- квартира за адресою: АДРЕСА_6 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 28.12.2016, загальна площа 73,1 кв.м;
- квартира за адресою: АДРЕСА_7 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 28.12.2016, загальна площа 108,3 кв.м;
квартира за адресою: АДРЕСА_8 , форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник з 28.12.2016, загальна площа 73,5 кв.м;
- квартира за адресою: АДРЕСА_9 , форма власності приватна, розмір частки 2/3, власник з 25.05.2018, загальна площа 57,8 кв.м;
- квартира за адресою: АДРЕСА_10 , форма власності приватна, розмір частки 423/1000, власник з 06.12.2018, загальна площа 64,8 кв.м;
та платником податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сторонами не заперечується та наявність нерухомого майна та його площі не є предметом спору.
Позивач отримав громадянство США та за паспортом громадянина США № НОМЕР_2 від 08.09.2021 року його прізвище та ім`я - ОСОБА_2 , та вказує, що постійно проживає у Португалії з 2010 року.
Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області складені та направлені позивачу податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості : податковий період 2020рік від 04.09.2023 № 2836210-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 132,21 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836213-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 511,5 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836220-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 5675,87 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836219-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 181,99 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836214-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 345,25 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836212-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 41458,49 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836211-2407-1553-UA5100270000073549 на суму 8883,96 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836216-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 26885,68 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836217-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 347,14 грн.
За податковий період 2021 рік (нарахування податку за 2021 рік):
- ППР від 04.09.2023 № 2836205-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 57456 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836201-2407-1553-UA5100270000073549 на суму 12312 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836204-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 37260 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836206-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 438,6 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836198-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 167,96 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836207-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 7866 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836199-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 7272 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836197-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 649,8 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836200-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 231,2 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836202-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 441 грн.
За податковий період 2022 рік (нарахування податку за 2022 рік):
- ППР від 04.09.2023 № 2836187-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 703,95 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836188-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 477,75 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836189-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 181,96 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836190-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 40365 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836191-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 250,47 грн.;
- ППР від 04.09.2023 № 2836192-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 475,15 грн.;
- ППР від 05.04.2023 № 0973833-2407-1553 на суму 8521,5 грн.;
- ППР від 05.04.2023 № 0978002-2407-1553 на суму 62244 грн.;
- ППР від 05.04.2023 № 0978003-2407-1553 на суму 10504 грн.
За податковий період 2023 рік (нарахування податку за 2023 рік):
- ППР від 05.06.2024 № 1975895-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 64159,20 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 1229279-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 41607,00 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 1898441-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 10827,20 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 1898439-2407-1553-UA510020000000875983 на суму 13748,40 грн.
За податковий період 2024 рік (нарахування податку за 2024 рік):
- ППР від 26.02.2025 № 0018393-2407-1553-UA50000000000875983 на суму 14569,20 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018398-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 44091,00 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018392-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 9308,10 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018390-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 67989,60 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018389-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 11473,60 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018397-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 768,93 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018396-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 519,01 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018395-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 521,85 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018394-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 273,59 грн.;
- ППР від 05.06.2024 № 0018391-2407-1553-UA51100270000073549 на суму 198,75 грн.
З вищевказаними податковими повідомленнями позивач не погодився та оскаржив їх до ДПС України, яке за результатами розгляду скарги прийняла рішення №18655/99-00-06-01-02-06 від 27.06.2025 року яким залишила скаргу без розгляду. 
З наведеними рішеннями відповідача позивач не погодився та звернувся до суду.
Джерела права та висновки суду.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає та регулює Податковий кодекс України.
Згідно п.15.1 ст.15 ПКУ платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;
Згідно п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПКУ платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно п.п.266.3.1. та п.п.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПКУ базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно п.п.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПКУ ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно п.п.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПКУ обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.
Згідно п.п.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПКУ обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Згідно п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПКУ (в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком); ( в редакції після 01.01.2022 року )- податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Згідно п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПКУ податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується -а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.58.3 ст.58 ПКУ податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно п.42.2 ст.42 ПКУ документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно п. 42.3 ст.42 ПКУ якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Згідно абз.6 п.42.5 ст.42 ПКУ у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254) затверджено «Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» (далі Порядок № 1204, в редакції, чинній на момент надіслання позивачу ППР), який визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 1204 податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.
Відповідно до абзацу 1 пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 1204 якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Отже, за змістом наведених норм ПК та Порядку № 1204 у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ, надісланий податковим органом, у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Тобто, саме зазначена поштовою службою дата із наведенням причин невручення є моментом, коли рішення вважається врученим платнику податків.
Відповідачем на підтвердження належного повідомлення позивача про прийняті податкові повідомленні-рішення надані наступні доказі:
По податковим повідомленням-рішенням: від 04.09.2023 року та 05.04.2023 року рекомендоване повідомлення Укрпошта 06 0004429 7148, повернуто із довідкою про причини повернення - -за закінченням терміну зберігання; від 05.06.2024 та від 20.06.2024 року рекомендоване повідомлення Укрпошта 06 00979367381, повернуто із довідкою про причини повернення - -за закінченням терміну зберігання; від 12.06.2025 року рекомендоване повідомлення Укрпошта 06 01160701440, повернуто із довідкою про причини повернення - -за закінченням терміну зберігання; від 26.02.2025 року рекомендоване повідомлення Укрпошта 06 01117849884, повернуто із довідкою про причини повернення - -за закінченням терміну зберігання.
Згідно вказаних рекомендованих повідомлень адреса на яку відправлялись відповідачем оскаржувані ОСОБА_6 наступна: АДРЕСА_9 , що відповідає даним Державного реєстру фізичних осіб -платників податку та яка є актуальною станом на 15.12.2025 року.
Так, відповідно до пункту 2 Правил № 270 вручення поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає у видачі поштового відправлення, виплаті коштів за поштовим переказом одержувачу; повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.
Відповідно до змісту абзацу 1 пункту 102 Правил № 270 в об`єкті поштового зв`язку вручаються рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, не вручені адресатам під час доставки додому.
При цьому суд враховує, що не направлення податковим органом податкового повідомлення-рішення на належну адресу платника податку не призводить до його протиправності, а є підставою вважати його неузгодженим. 
При вирішенні даної справи суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 12 липня 2022 року по справі № 160/7345/20, в якій Верховний Суд вказав, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, правильність нарахування пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу.
Висновки аналогічного змісту викладені і в постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №824/1571/19-а.
Та як вже вказувалось судом раніше питання стягнення податкового боргу не є предметом спору по цій справі.
Також суд зауважує, що за відсутності надання позивачем відповідачу іншої адреси для листування направлення відповідачем податкових повідомлень-рішень за останнім місцем реєстрації платника податків, яким є адреса в Державному 
Повернення податкових повідомлень -рішень, направлених за останнім місцем реєстрації позивача до відповідача з відміткою Укрпошти «за закінченням строку зберігання» відповідно до положень п.42.5 ст.42 ПКУ вважається їх врученням.
Верховний Суд у постановах від 24.09.2019 у справі № 825/1109/16 та від 09.10.2018 у справі 820/1864/17, дійшов висновку, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
При цьому суд зауважує, що надання суду відповідачем разом із додатковими поясненнями відомості щодо даних Державного реєстру фізичних осіб -платників податку не тотожне застосування цієї інформації при складанні ППР податковим органом.
Жодним нормативним актом не передбачено, що податковий орган повинен відправляти податкове повідомлення-рішення платнику податків з описом вкладення, а тому суд відхиляє даний аргумент позивача.
Згідно пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПКУ Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Оскаржувані податкові повідомлення-рішення містять наступні дані: податковий період, назва об`єкта нерухомого майна, його адресу, площу, ставку податку. суму податку, розмір мінімальної заробітної плати встановленої на 01січня календарного року, а тому суд вважає, що оскаржувані ППР містять детальний розрахунок суми нарахованого податку.
Верховний суд у постанові від 15 березня 2024 року по справі № 810/853/17 щодо не надіслання разом з податковим повідомленням-рішенням розрахунку податкового зобов`язання, зазначив, що відповідно до абз. 6 п. 58.1 ст. 58 ПК України до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.
Тобто, вказаною нормою не встановлено прямого обов`язку надсилання податковим органом розрахунку податкового зобов`язання. Такий розрахунок додається до податкового повідомлення-рішення за наявності такого.
Аналогічний висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 19.11.2018 у справі № 804/5370/17.
Щодо аргументів позивача про пропуск строків для винесення оскаржуваних ППР у вересні місяці 2023, а не до 1 липня, що настає за базовим податковим періодом (п. п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Кодексу), то суд зазначає наступне.
Як передбачено підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Пунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується:
а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до підпункту 266.10.2 пункту 266.10 статті 266 ПК України у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.
Разом з тим, усталеним є підхід Верховного Суду згідно з яким винесення податкових повідомлень-рішень після 01 липня року базового податкового періоду є лише підставою для сплати податкового зобов`язання в більш пізній термін відповідно підпункту 266.10.1, пункту 266.10 статті 266 ПК України (протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення), однак, не впливає на правомірність самого податкового повідомлення-рішення та не може бути підставою для його скасування (зокрема постанова Верховного суду від 23 січня 2025 року у справі № 160/568/24).
Разом з тим, підпунктом 266.10.3 пункту 266.10 статі 266 ПК України передбачено, шо податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Позивач залишив поза увагою, що Законом України від 17 березня 2020 року № 533-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (набрав чинності 18 березня 2020 року) підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено, зокрема, пунктом 52-2, яким, серед іншого, встановлено, що на період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
В подальшому процитована норма пункту 52-2 Підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України змінена Законом України від 13 травня 2020 року № 591-IX, а саме слова та цифри "по 31 травня 2020 року" замінено цифрами та словами "по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)".
Відповідно до постанови КМУ №651 від 27.06.2023 року відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Тобто саме з 30.06.2023 року поновився сплив строків встановлених ст.102 ПК України -1095днів, для визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, який для позивача ані в 2020 ані в 2021 році та в 2022 році не розпочався, так як він виник під час карантину. 
Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжувався та станом на час розгляду справи триває.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України від 03 березня 2022 року №2118-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану", який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).
Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктом 69, зокрема підпунктом 69.9 установлено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
12 травня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2260-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" (далі - Закон № 2260-IX, набрав чинності 27 травня 2022 року), який зупинив дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України на період дії воєнного, надзвичайного стану, а також доповнив статтю 102 пунктом 102.9 такого змісту: "102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи".
Законом України від 3 листопада 2022 року № 2719-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу" (набрав чинності 25 листопада 2022 року) пункт 69.9 доповнено абзацом п`ятим, за змістом якого для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім,
дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені;
строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки;
строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу;
строків подання та розгляду скарг на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених підпунктом 56.23.3 пункту 56.23 статті 56 цього Кодексу.
В подальшому Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану" (набрав чинності 01 серпня 2023 року) пункт 102.9 статті 102 виключено.
Так, у постанові від 18 грудня 2024 року у справі № 320/15639/23 Верховний Суд виснував, що перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи зупинявся:
- з 18 березня 2020 року по 17 березня 2022 року - відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України для всіх платників податків;
- з 07 березня 2022 року по 24 листопада 2022 року - відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України для всіх платників податків;
- з 17 березня 2022 року по 01 серпня 2023 року - відповідно до пункту 102.9 статті 102 Кодексу, при цьому в період з 17 березня 2022 року по 27 травня 2022 року норма діяла без виключень, а з 27 травня 2022 року по 01 серпня 2023 року - з виключеннями щодо випадків, передбачених Податковим кодексом України.
Також Верховний суд у постанові від 20 червня 2022 року по справі №826/15940/18 зробив висновок, що недотримання контролюючим органом встановлених строків надіслання податкового повідомлення-рішення не є підставою для припинення податкового обов`язку платника податку з транспортного податку. Строк надсилання податкового повідомлення-рішення, встановлений підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України, не є строком, що зумовлює припинення податкового обов`язку або звільнення від його виконання.
Враховуючи вищенаведене суд встановив відсутність порушення з боку відповідача приписів ст.102 ПКУ щодо строку складання податкових повідомлень-рішень, а тому відхиляє їх як необгрунтовані.
Щодо не зазначення у ППР прізвища ім`я позивача латинською - ОСОБА_2 ,як у якого паспорті гроамдянина США, то позивач не надав суду доказів того, що він втратив громадянство України або при присвоюванні індівідуального податкового номеру його ПІБ вказано невірно, та його ПІБ у податковвих повідомленнях рішеннях збігається із ПІБ вказаним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а тому суд відхиляє даний аргумент. 
Щодо аргументу про застосування відповідачем факсиміле замість власноручного підпису на оскаржуваних ППР, то позивачем під час розгляду справи не заявлялось клопотання про призначення експертизи з цього питання, та відповідачем до суду надавались разом із відзивом через систему Електронний суд належної якості копій податкових повідомлень-рішень, які містили усі реквізити в тому числі й підпис уповноваженої особи, а тому суд не вбачає необхідності у огляді оригіналів ППР.
При цьому суд зазначає, що загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом у постановах від 19 травня 2020 року у справі №820/2300/18, від 30 квітня 2020 року у справі №810/384/16, від 17 березня 2020 року у справі № 808/4140/15, від 25 січня 2019 року у справі №812/1112/16, від 23.11.2023 у справі № 815/3358/15, у яких Верховний Суд звертав увагу, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
При цьому, такі факти як помилки у найменуванні юридичної особи, її адреси, технічні помилки / описки у змісті податкового повідомлення-рішення / рішення, відсутність підпису посадової особи контролюючого органу, відсутність розрахунку до податкового повідомлення-рішення не впливають на його законність та не може бути самостійною підставою для визнання такого рішення контролюючого органу недійсним.
Вказаний висновок, міститься також і у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 815/3358/15, від 15 березня 2024 року у справі № 810/853/17.
Враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що позивач не довів суду що оскаржувані податкові-повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасуванню, водночас відповідач довів правомірність прийнятих рішень, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України..
Позивач - ОСОБА_4 (місце реєстрації АДРЕСА_9 , місце проживання АДРЕСА_11 ) рнокпп НОМЕР_1 .
Відповідач: Головне управління Державної податкової служби в Одеській області м.Одеса вул.Семінарська 5 код ЄДРПОУ ВП 44069166.
Суддя Е.А. Іванов

.