Справа № 138/681/24
Провадження №:2/138/23/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2026 м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Київської Т.Б.,
за участю секретаря Бугери І.С.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна в натурі та припинення права спільної часткової власності,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2021 визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом виданого нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. на ім`я ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_3 , в частині права власності на частину даного нерухомого майна. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30956934 від 16.08.2016 на підставі якого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 268, в частині права власності на 1/2 частину даного нерухомого майна та припинити речове права ОСОБА_2 на 1/2 частину даного нерухомого майна. Проведено перерозподіл спадщини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 між її спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визначити, що кожному із спадкоємців належить по 1/2 частини спадкового майна. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .
Таким чином позивач та відповідач є співвласниками, по частки у кожної, нерухомого майна, а саме житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд АДРЕСА_1 . Протягом тривалого часу сторонами спору встановлено фактичне користування спільним домоволодінням, відповідно до якого у користуванні ОСОБА_1 перебувають: приміщення №1-1, площею 16,7 кв.м.; №1-2, площею 8,70 кв.м.; №1-3, площею 10,6 кв.м.; №1-4, площею 9,7 кв.м; №1-5, площею 3,5 кв.м.; №1-6, площею 2,9 кв.м., які розташовані в житловому будинку літера «А», загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 36 кв.м., погріб «Б1», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Е», ворота циф. «3», відмостки літ. «І», огорожі циф. «1», що складає 11/25 частини від усього майна, вартість якого 84480,00 грн.
Інша частина домоволодіння, а саме: приміщення №1-8, площею 6,85 кв.м.; №1-9, площею 4,35 кв.м.; №1-10, площею 13,3 кв.м.; №1-11, площею 24,2 кв.м.; №1-12, площею 10 кв.м.; прибудова «І», площею 4,7 кв.м.; які розташовані в житловому будинку літера «А», загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м.; гараж літ. «В», ворота циф. «2», відмостки літ. «І», огорожі циф. «1», які перебувають у фактичному користуванні відповідача, що складає 14/25 частини усього майна, вартість якого 107520,00 грн.
За заявою позивача ФОП « ОСОБА_4 » було проведено розподіл житлового будинку по АДРЕСА_1 . Разом з тим, в добровільному порядку питання щодо поділу майна внатурі між сторонами спору не досягнуто, а тому зазначені обставини стали підставою для звернення до суду.
Зважаючи на викладене, позивач просить (з урахуванням позовної заяви у новій редакції) поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить сторонам спору на праві спільної часткової власності, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на приміщення, що перебуває у її фактичному користуванні та за ОСОБА_2 право власності на приміщення, що перебувають у її фактичному користуванні, а також припинити право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок і стягнути з відповідача на її користь 11520,00 грн. різниці вартості майна.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.03.2024 позовну заяву залишено без руху та надано заявнику строк 10 днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.03.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання.
30.04.2024 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечила проти стягнення з неї різниці вартості майна, оскільки вона не проти була здійснити поділ майна у досудовому порядку, однак позивач до неї не зверталась. Щодо вимоги про поділ майна не заперечувала.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08.05.2024 за клопотанням представника позивача призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського НДІСЕ. Також, витребувано у КП «Могилів-Подільське МБТІ» інвентарну справу на житловий будинок. Підготовче провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.
06.01.2026 до суду надійшов висновок експерта №1856/24-21 від 19.12.2025.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.01.2026 поновлено підготовче провадження у справі, продовжено на 30 днів строк проведення підготовчого провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2026 закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача різниці вартості майна.
Сторони в підготовче судове засідання не з`явились. 
Позивач та її представник подали до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її та позивача участі. Позовні вимоги підтримали в частині поділу майна, а в частині стягнення різниці вартості майна не підтримали та просили не стягувати з відповідача судові витрати по справі.
Відповідач та її представник подали до суду заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі. Позовні вимоги визнали та просили не стягувати судові витрати на користь позивача.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності суд, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття визнання позову відповідача та задоволення позовних вимог, враховуючи таке. 
Встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2021, ухваленого у цивільній справі №138/380/21, належить право власності на частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №304823854 від 13.07.2022 (а.с.8).
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2021 ухвалено, зокрема: 1) визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу (на час розгляду справи Ямпільського районного нотаріального округу) Вінницької області Горбоконь О.Г. на ім`я ОСОБА_2 серії та номер 268 від 16.08.2016, зареєстроване в реєстрі за № 15927554 на житловий будинок АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині права власності на 1/2 частину даного нерухомого майна; 2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30956934 від 16.08.2016 на підставі якого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу (на час розгляду справи Ямпільського районного нотаріального округу) Вінницької області Горбоконь О.Г. проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 268, в частині права власності на 1/2 частину даного нерухомого майна та припинити речове права ОСОБА_2 на 1/2 частину даного нерухомого майна; 3) провести перерозподіл спадщини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 між її спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визначити, що кожному із спадкоємців належить по 1/2 частини спадкового майна; 4) визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Також, позивачем надано до суду копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа №3245) (а.с.12-21).
Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними.
При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.
При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна.
Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
До вказаних вище висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 у справі №501/2148/17 (провадження №61-22087св19).
Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Також, Верховний Суд у постанові від 01.06.2023 у справі №520/21041/18 (провадження №61-7727св22) зазначив, що при вирішенні спору суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності усталеного порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками та визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.
З метою визначення можливості розподілу об`єкту нерухомого майна, за клопотанням представника позивача, було призначено судову будівельно-технічної експертизи. 
Так, згідно висновку експерта №1856/24-21 від 19.12.2025 за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи, встановлено, що технічну можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділення/розподілу/співвласникам житлового будинку АДРЕСА_1 , часток у домоволодінні за цією адресою, з урахуванням господарських будівель і споруд, а також з урахуванням фактичного порядку користування житловим будинком із прибудовами, господарськими будівлями і спорудами між сторонами на дві частки, при частках: частка та частка з урахуванням рівності часток співвласників, не вбачається можливим. Виділити/розділити/житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 між сторонами на дві частки, при частках: частка та частка з встановленням компенсації за відступ від частки, технічно можливо (а.с.93-117).
Технічно можливий варіант виділення/розподілу/житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , між сторонами на дві частки, при частках: частка та частка з встановленням компенсації за відступ від частки наданий у дослідній частині висновку по першому-третьому питанню та відображено у додатку 3. Частки/частини співвласників у домоволодінні, розташованого по АДРЕСА_1 у відповідності до вимог п.5.6, п.5.19, п.5.22 ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення», можуть бути виділені на дві окремі квартири, як самостійні об`єкти нерухомого майна, з самостійними входами (квартирами). Розмір компенсації для співвласника у домоволодінні, розташованого по АДРЕСА_1 , наданий у дослідній частині висновку по першому-третьому питанню (124402,75 грн.).
Згідно додатку 3 до вказаного вище висновку, експертом запропоновано здійснити виділення/розподіл житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , згідно фактичного користування, а саме першому співвласнику частки: приміщення №1-1, площею 16,7 кв.м.; №1-2, площею 8,70 кв.м.; №1-3, площею 10,6 кв.м.; №1-4, площею 9,7 кв.м; №1-5, площею 3,5 кв.м.; №1-6, площею 2,9 кв.м., які розташовані в житловому будинку літера «А», загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 36 кв.м., погріб «Б1», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Е», ворота № «3», відмостки літ. «І», огорожі «№1»; другому співвласнику частки: приміщення №1-8, площею 6,85 кв.м.; №1-9, площею 4,35 кв.м.; №1-10, площею 13,3 кв.м.; №1-11, площею 24,2 кв.м.; №1-12, площею 10 кв.м.; прибудова «І», площею 4,7 кв.м.; які розташовані в житловому будинку літера «А», загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м.; гараж літ. «В», ворота № «2», відмостки літ. «І», огорожі циф. «1».
Також, встановлено, що частки співвласників в загальній вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у відсотковому вираженні складають: одного співвласника частки – 43/100 частин, а другого співвласника частки – 57/100 частин.
Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що оскільки спірне майно на праві спільної часткової власності належить двом співвласникам, у зв`язку з чим можливий поділ цього майна в натурі між сторонами спору, що в свою чергу, матиме наслідок припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно, а тому наявні підстави для прийняття визнання відповідачем позовних вимог та ухвалення рішення про задоволення позову і поділу майна відповідно до фактичного користування сторонами спору.
Крім того, оскільки сторона позивача просила не стягувати з відповідача судові витрати, то суд дане питання не вирішує.
На підставі викладеного та керуючись ст.4, 358, 364, 367 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 200, 263-265 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, шляхом:
1) визнання за ОСОБА_1 права власності на наступні приміщенні у будинку АДРЕСА_1 , а саме: приміщення №1-1, площею 16,7 кв.м.; №1-2, площею 8,70 кв.м.; №1-3, площею 10,6 кв.м.; №1-4, площею 9,7 кв.м; №1-5, площею 3,5 кв.м.; №1-6, площею 2,9 кв.м., які розташовані в житловому будинку літера «А», загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 36 кв.м., погріб «Б1», вбиральня літера «Г», сарай літера «Е», ворота № «3», відмостки літера «І», огорожі «№1»;
2) визнання за ОСОБА_2 права власності на наступні приміщенні у будинку АДРЕСА_1 , а саме: приміщення №1-8, площею 6,85 кв.м.; №1-9, площею 4,35 кв.м.; №1-10, площею 13,3 кв.м.; №1-11, площею 24,2 кв.м.; №1-12, площею 10 кв.м.; прибудова «І», площею 4,7 кв.м., які розташовані в житловому будинку літера «А», загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м.; гараж літера «В», ворота № «2», відмостки літера «І», огорожі «№1».
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
Суддя:               Т.Б.Київська