ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2026	м. Дніпро	Справа № 904/357/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді: Колісник І.І.
розглянув без повідомлення (виклику) сторін 
заяву Фізичної особи-підприємця Іщенко Елли Олександрівни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Фізичної особи-підприємця Іщенко Елли Олександрівни, м. Дніпро
до Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів", м. Дніпро
про стягнення 730 518,32 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Іщенко Елла Олександрівна через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" про стягнення заборгованості в сумі 730518,32 грн, з яких: 365450,00 грн - основний борг, 116743,75 грн - пеня, 181051,73 грн - інфляційні втрати, 41691,34 грн - 3% річних, 25581,50 грн - штраф.
Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 позов задоволено повністю та стягнуто з Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" на користь Фізичної особи-підприємця Іщенко Елли Олександрівни основний борг у сумі 365450,00 грн, пеню в сумі 116743,75 грн, інфляційні втрати в сумі 181051,73 грн, 3% річних у сумі 41691,34 грн, штраф у сумі 25581,50 грн, судовий збір у сумі 8766,22 грн.
При цьому витрати на професійну правничу допомогу, які за попереднім розрахунком визначені позивачем у сумі 20000,00 грн, судом не розподілялися у зв`язку із заявою представника позивача про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення, зробленою до судових дебатів в порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
05.04.2026 представник позивача адвокат Кощеєв В.М. через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС подав заяву про стягнення з ДП "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" на користь ФОП Іщенко Елли Олександрівни витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.
На підтвердження розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до заяви додано електронні копії: ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ № 1469316 від 28.01.2026; договору про надання правничої (правової) допомоги № 02/01 від 02.01.2026 із додатком до нього; акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.04.2026 на суму 20000,00 грн.
Ухвалою суду від 08.04.2026 прийнято до розгляду заяву Фізичної особи-підприємця Іщенко Елли Олександрівни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу; вирішено розглянути заяву без повідомлення (виклику) учасників справи в судове засідання; запропоновано відповідачу у строк не пізніше ніж до 13.04.2026 включно визначитися щодо подання до суду правової позиції (заперечення, клопотання про зменшення тощо) з приводу поданої позивачем заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу; зобов`язано заявника не пізніше ніж до 13.04.2026 включно надати для огляду оригінал договору № 02/01 від 02.01.2026 про надання правничої допомоги.
Відповідач своїм правом на подання до суду заперечень щодо заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу або клопотання про зменшення таких витрат не скористався.
13.04.2026 представник позивача подав до суду оригінали договору про надання правничої (правової) допомоги № 02/01 від 02.01.2026 із додатком до нього та акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.04.2026 на суму 20000,00 грн.
За викладених обставин суд розглядає заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши заяву позивача та подані ним докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між адвокатом Кощеєвим Віталієм Михайловичем (далі - адвокат) та Фізичною особою-підприємцем Іщенко Еллою Олександрівною (далі - клієнт, позивач) укладено договір № 02/01 від 02.01.2026 (далі - договір) (а.с. 52).
Відповідно до пункту 1.1 предметом договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх цивільних, адміністративних та кримінальних справах у період дії цього договору, надання правової допомоги клієнту з питань та/або у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та/або відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, в тому числі, але не виключно, представляти та захищати його інтереси перед правоохоронними органами, зокрема, але не виключно перед Бюро економічної безпеки, органами державної влади (без виключень), установами, підприємствами та організаціями будь-якої форми власності, а також у будь-яких справах, що розглядаються за участю клієнта у судах, що входять до системи судоустрою України.
Згідно з підпунктом 2.1.2 пункту 2.1 договору адвокат зобов`язується представляти права і законні інтереси клієнта відповідно до п. 1.1 договору та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правами представника, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Підпунктом 2.2.6 пункту 2.2 договору встановлено, що адвокат має право представляти права та законні інтереси клієнта в судах з усіма правами сторони, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Також адвокат уповноважений:
виконувати інші дії, передбачені законодавством України в інтересах клієнта (пп. 2.2.8 п. 2.2 договору);
оскаржувати судові рішення, ухвали, постанови до апеляційних та касаційних судових інстанцій з правом їх підпису (пп. 2.2.9 п. 2.2 договору).
За змістом підпункту 2.3.1 пункту 2.3 договору клієнт зобов`язаний сплатити гонорар адвокату в розмірі та у строк, погоджені між ними.
Відповідно до пункту 3.1 договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2026 року.
Цей договір може бути розірваний згідно з вимогами чинного законодавства України (п. 3.2 договору).
Згідно з пунктом 4.1 договору розмір гонорару та порядок оплати встановлюється у додатках до договору.
02.01.2026 між адвокатом та клієнтом укладено додаток до договору № 02/01 про надання правничої (правової) допомоги від 02.01.2026 (далі - додаток до договору), яким сторони узгодили наступні правничі послуги та їх вартість:
- аналіз документів, підготовка позовної заяви, розрахунок санкцій для включення до позову, подання позовної заяви до суду з питання стягнення заборгованості за договором № 19/01-1 від 19.01.2022, що укладений між ФОП Іщенко Е.О. та Державним підприємством "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" у розмірі 10000,00 грн;
- участь у судових засіданнях (незалежно від кількості) у розмірі 10000,00 грн.
Згідно з додатком до договору загальна вартість послуг становить 20000,00 грн. Факт надання послуг, їх обсяг і повнота фіксуються шляхом підписання акта наданих послуг. Надані послуги оплачуються клієнтом протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту підписання акта наданих послуг.
Представництво інтересів позивача адвокатом Кощеєвим Віталієм Михайловичем у справі здійснювалося на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ № 1469316 від 28.01.2026 (а.с. 5).
Долучений до заяви акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.04.2026 (далі - акт) містить дані про те, що адвокат надав клієнту наступні послуги на суму 20000,00 грн: аналіз документів, підготовка позовної заяви, розрахунок санкцій для включення до позову, подання позовної заяви до суду з питання стягнення заборгованості за договором № 19/01-1 від 19.01.2022, що укладений між ФОП Іщенко Е.О. та Державним підприємством "Український інститут по проектуванню металургійних заводів", участь у судових засіданнях (а.с. 53).
Доказів оплати правничої допомоги за договором на момент розгляду заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суду не надано. Втім витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)). Такий правовий висновок викладено також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
За обставинами справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.
Аналізуючи в контексті зазначених правових критеріїв заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналогічні положення містяться і у статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року.
Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також із критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої допомоги у вигляді послуг, визначених у додатку до договору від 02.01.2026 за узгодженою сторонами вартістю 20000,00 грн.
Погодинна оплата послуг адвоката сторонами у договорі не передбачена.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову на відповідача;
2) у разі відмови в позові на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
З огляду на викладене, оцінюючи заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням критеріїв, передбачених частиною четвертою статті 126 ГПК України, а також критеріїв для їх розподілу, передбачених частиною п`ятою статті 129 цього Кодексу, зважаючи на критерій розумного розміру, що пропагується й застосовується Європейським судом з прав людини, суд доходить висновку, що заявлені позивачем до розподілу 20000,00 грн є тим розміром витрат на оплату послуг адвоката, який є співмірним із рівнем складності справи, виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також розумним, у тому числі й до ціни позову.
Так, по відношенню до ціни позову зазначені витрати становлять лише 2,74% (20000,00х100/730518,32 = 2,74).
За таких обставин суд не вбачає підстав для відступу від загального правила розподілу судових витрат, зокрема визначених частиною десятою статті 129 ГПК України, яку господарський суд застосував при розподілі витрат зі сплати судового збору під час ухвалення рішення.
Тому витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн покладаються на відповідача повністю в сумі 20000,00 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Іщенко Елли Олександрівни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн шляхом покладення їх на відповідача - задовольнити повністю.
Стягнути з Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" (ідентифікаційний код 00188311; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Січеславська набережна, буд. 17) на користь Фізичної особи-підприємця Іщенко Елли Олександрівни (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 14.04.2026.

Суддя	 	І.І. Колісник