Справа № 947/1874/26
Номер провадження № 2/521/3828/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Шевчук Н.О.,
секретаря судового засідання: Жекової А.О.
за участю учасників справи:
від  ОСОБА_1 – не з`явилася;
від  ОСОБА_2 – не з`явився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.
У січні 2026 року через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 – адвокат Дудчак Поліна Вікторівна звернулася до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності, у якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання як дружини під час вагітності у твердій грошовій сумі в розмірі 25 000 грн. щомісяця, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до закінчення строку вагітності.
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 12.12.2024 року між нею та відповідачем у справі було зареєстровано шлюб у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 1637.
Водночас, як зауважила позивач, у листопаді 2025 року відповідач повідомив їй про неможливість проживати разом з нею.
За твердженнями позивача, на час подання позову, вона перебуває на 27 тижні вагітності, не має змоги працювати, оскільки у зв`язку із важким психологічним станом перебуває за призначенням лікаря по декілька тижнів на стаціонарному лікуванні, тому залишилась без будь-яких засобів для існування.
Як вказала позивач, у зв`язку із вагітністю, її потреби у витратах значно зросли, що зумовлено необхідністю: посиленого якісного харчування, придбання дороговартісних вітамінних комплексів та медичних препаратів, що є необхідним для здорового розвитку дитини, оплати регулярних медичних обстежень, аналізів та скринінгів, підготовки до пологів.
Позивачка наголосила, що відповідач має високий рівень доходів, є фізичною особою підприємцем, має у власності низку об`єктів нерухомості, об`єктів рухомого майна, не має інших осіб, які перебувають у нього на утриманні, а тому має фінансову можливість забезпечувати утримання позивачки.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 06.02.2026 року цивільну справу № 947/1874/26 направлено до Хаджибейського районного суду міста Одеси за підсудністю.
Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 26.02.2026 року у справі №947/1874/26 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.
02.03.2026 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника позивача за вх. №13798 через підсистему «Електронний Суд» надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів цивільної справи, а саме документів про перебування у власності відповідача низки транспортних засобів.
07.04.2026 року через підсистему «Електронний Суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №23852), у якому сторона відповідача просить суд: з метою об`єктивного розгляду справи поновити строк для подання відзиву, пропущений з поважних причин, у зв`язку з неотриманням позову з додатками, відсутністю можливості підготувати відзив після отримання доступу до справи у зв`язку з хворобою, необхідністю отримання письмових доказів від відповідача; взяти до уваги обставини вказані у відзиві, надані письмові докази, винести законне та обґрунтоване рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити у зв`язку з її безпідставністю. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи.
Зокрема, за доводами відзиву на позов, сторона відповідача вказала, що відповідач купував все необхідне для дружини, починаючи з продуктів харчування та ліків, і завершуючи навіть заправкою її автомобіля, надавав їй кошти готівкою, та згодом за їх спільною згодою у зв`язку з наявністю можливості, ОСОБА_2 сплатив гроші на утримання дружини наперед, по мірі наявних на карті коштів - грошові кошти з розрахунку на п`ять наступних місяців, на період - з грудня 2025 року по квітень 2026 року включно, про що свідчать квитанції - від 30.11.2025 року на суму 2000 грн., від 30.11.2025 року на суму 10 000 грн., від 25.11.2025 року на суму 25 000 грн.; від 20.11.2025 року на суму 25 000 грн.; від 08.12.2025 року на суму 2000 грн., від 15.12.2025 року на суму 8000 грн., тобто, на загальну суму - 72 000 грн., напередодні укладення шлюбу відповідач придбав для позивачки автомобіль – VOLKSWAGEN НОМЕР_3 , який до сьогодні знаходиться у власності та користуванні останньої. Водночас, позивачка продовжує працювати і на цей час та отримує відповідний дохід.
Як зазначено відповідачем, він дійсно є підприємцем, проте не має високого доходу, має проблеми зі здоров`ям, борги за житлово-комунальні послуги, кредитні зобов`язання, у нього на утриманні перебуває батько, як особа з інвалідністю ІІ групи.
Відтак, на переконання відповідача, він вважає вимоги позивачки недоведеними, адже ОСОБА_2 не відмовлявся від утримання дружини, і утримує її. Разом з тим вимога про стягнення з нього аліментів на її утримання у якості матеріальної допомоги у розмірі 25 тисяч гривень є необґрунтованою та не відповідає його можливостям.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно.
07.04.2026 року представники позивача та відповідача скерували до суду заяви про розгляд справи без їх участі, що розглянуто судом та задоволено.
Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає, що позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка перебуває в стані вагітності потребують часткового задоволення, враховуючи таке.
Фактичні обставини, встановлені судом.
12.12.2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) був зареєстрований шлюб, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб від 12.12.2024 року НОМЕР_4 .
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 09.01.2026 року №459816894 вбачається, що у власності ОСОБА_2 перебуває у власності низка об`єктів нерухомого майна, а саме: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; апартаменти – нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ; квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_6 ; нежитлові приміщення магазину офісу за адресою: АДРЕСА_7 .
З відповіді ГСЦ МВС РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях від 14.01.2026 року, станом на 14.01.2026 року у власності ОСОБА_2 перебувають транспортні засоби: Cadillac ATS, 2015 року випуску, Cadillac СТ 5, 2020 року випуску, Одисей 5, 2013 року випуску.
З обмінної карти вагітної, виданої КНП «Пологовий будинок №5» ОМР, вбачається, що ОСОБА_1 , 2000 року народження, під час оформлення до жіночої консультації 15.10.2025 року, перебувала на 15 тижні вагітності; орієнтовний термін пологів – 14.04.2026 року.
З наданої довідки про стан рахунку в ПАТ «Універсал Банк» станом на 05.04.2026 року вбачається, що на рахунку ОСОБА_2 перебувають кошти у розмірі 11953 грн. 95 коп.
Також у матеріалах справи наявні рахунки- фактури щодо заборгованості за теплопостачання по об`єкту: нежитлове приміщення магазину-офісу по АДРЕСА_8 у розмірі 162759 грн. 53 коп., рахунки на оплату житлово-комунальних послуг за апартаменти адресою: АДРЕСА_9 за березень 2026 року. 
Із наявних у матеріалах справи платіжних квитанцій вбачається, що 08.12.2025 року на рахунок ОСОБА_4 ОСОБА_2 було перераховано 2000 грн. з призначенням платежу «плюс на декабрь», 30.11.2025 року – 2000 грн., 15.12.2025 року – 8000 грн., 30.11.2025 року – 10000 грн.
Також у матеріалах справи наявні квитанції про перерахування на платіжні картки без визначення отримувача 25000 грн. від 20.11.2025 року та 25000 грн. від 25.11.2025 року.
Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 , виданого 12.11.2025 року ОСОБА_5 – батьку відповідача, останній отримує пенсію по інвалідності ІІ групи за загальним захворюванням.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №20/6384 від 30.12.2024 року, виданого військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 страждає на асептичний некроз голівки обох стегнових кісток, двобічний деформуючий остеоартроз кульшових суглобів ІІ ступеня, больовий синдром (М87.0.). 
Інших письмових доказів стосовно наявних між сторонами спірних правовідносин, зокрема, будь-яких медичних документів щодо потреби позивачки у додатковому медичному обстеженні, її та плоду стану здоров`я на час розгляду справи, матеріали справи не містять.
Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини, яка перебуває в стані вагітності.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
За приписами ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно із ч. 1, 4, 5 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.
З урахуванням зазначеного, необхідною умовою утримання вагітної жінки та жінки, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.
Виходячи з положень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право вагітної жінки, а також жінки-матері на своє утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що вагітна жінка або жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить вагітній жінці/жінці-матері незалежно від цієї обставини.
У даній справі судом встановлено, що 12.12.2024 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб від 12.12.2024 року НОМЕР_4 .
Також судом у даній справі встановлено, що у відповідача у власності наявне нерухоме майно, що вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 09.01.2026 року №459816894, а саме: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; апартаменти – нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ; квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_6 ; нежитлові приміщення магазину офісу за адресою: АДРЕСА_7 .
Також, як встановлено судом, станом на 14.01.2026 року у власності ОСОБА_2 перебувають транспортні засоби: Cadillac ATS, 2015 року випуску, Cadillac СТ 5, 2020 року випуску, Одисей 5, 2013 року випуску.
З обмінної карти вагітної, виданої КНП «Пологовий будинок №5» ОМР, вбачається, що ОСОБА_1 , 2000 року народження, під час оформлення до жіночої консультації 15.10.2025 року, перебувала на 15 тижні вагітності; орієнтовний термін пологів – 14.04.2026 року.
Водночас, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачка перебувала на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, потребує відповідної медичної терапії тощо.
Разом з тим, судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про хворобу №20/6384 від 30.12.2024 року, виданого військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 страждає на асептичний некроз голівки обох стегнових кісток, двобічний деформуючий остеоартроз кульшових суглобів ІІ ступеня, больовий синдром (М87.0.).
Проте, доказів того, що відповідач внаслідок стану здоров`я чи інших об`єктивних причин не може надавати матеріальну допомогу вагітній дружині в розмірі, визначеному позивачкою чи в будь-якому іншому розмірі, судом не встановлено.
При цьому, суд зауважує, що надані відповідачем рахунки на оплату житлово-комунальних послуг таких обставин неможливості надання матеріальної допомоги позивачці також не встановлюють, як і надана відповідачем банківська виписка. Будь-яких виписок щодо майнового стану відповідачем суду надано не було. Також, на підтвердження заперечень щодо позову відповідачем не було скеровано до суду жодного письмового доказу перебування батька, як особи з інвалідністю ІІ групи саме на утриманні відповідача, відсутності інших осіб, які доглядають за батьком тощо.
Відтак, у даному разі, суд критично ставиться до доводів відповідача, вказаних ним у відзиві на позов щодо скрутного фінансового становища останнього та перебування у нього на утриманні батька – пенсіонера, визнає їх недостатніми для відмови позивачу у задоволенні її позовних вимог.
Також суд зауважує, що придбання авто для позивачки відповідачем до шлюбу під час розгляду справи не підтверджено жодним чином, як і не підтверджено сплати аліментів позивачці на майбутнє, наявними у матеріалах справи квитанціями про переказ грошових коштів, оскільки жодна із банківських квитанції такого призначення платежу не містить.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що факту непрацездатності, перебування на утриманні інших осіб, скрутного матеріального становища відповідачем суду не доведено належними та допустимими доказами, виходячи із засад розумності та справедливості, а також дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає, що у даному разі розумним та доцільним розміром аліментів на утримання вагітної дружини буде розмір 15000 грн., що буде у даному разі достатнім та справедливим, з огляду на що, суд виснує про часткове задоволення позовних вимог.
При цьому, суд зауважує, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, відповідач по справі не позбавлений можливості за наявності певних обставин подати заяву про зменшення розміру аліментів, присуджених рішенням суду.
Відтак, враховуючи встановлені обставини у даній справі, суд виснує про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дружини під час її вагітності у розмірі 15000 грн , починаючи стягнення з дня подання позову – 14.01.2026 року і до закінчення строку вагітності.
Відповідно до п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17.10.2014 року №10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Оскільки у даному разі позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. 84 СК України, ст. 4,12,13,141,200,258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси
ВИРІШИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності задовольнити частково.
Стягувати з  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на її утримання у розмірі 15000 грн., починаючи стягнення з дня подання позову, а саме з 14.01.2026 року і до закінчення строку вагітності.
У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності у розмірі 10000 грн. – відмовити.
Стягнути  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено та підписано 07.04.2026 року.
Повні відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );
Відповідач:  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя: Н.О. Шевчук