Єдиний унікальний номер справи 333/4457/26
Номер провадження 2-о/333/232/26

РІШЕННЯ
іменем України
24 квітня 2026 року         місто Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя	
у складі:     за участю: 	головуючого – судді присяжних   секретаря судового засідання  прокурора  особи, стосовно якої розглядається питання представника особи, стосовно якої розглядається питання – адвоката  представника заявника заінтересованих осіб    представник заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвоката  лікаря-психіатра	Стоматова Е.Г. Мейке О.В. Мороховської О.І. Бережної Д.О. Березовської А.В. Данько А.Є.   Жидкової Л.І. Шишко О.Г. ОСОБА_1  ОСОБА_2    ОСОБА_3  ОСОБА_4 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за заявою директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Паталах Федора про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Директор КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Паталах Ф. звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5 ..
В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні з 22.04.2026 Госпіталізується повторно. Поточна госпіталізація пов`язана із суттєвим погіршенням психічного стану пацієнтки. За відомостями від чоловіка та сина, поводиться неадекватно, виносить дому речі, краде документи, автівки, проявляє агресію до чоловіка, ображає, принижує, кожного дня викликає поліцію, вводить її в оману щодо насилля у сім`ї з боку чоловіка, погрожує чоловіку ножем, б`є його, намагалася викинутися з вікна, агресивна до сусідів. Була затримана нарядом поліції за викликом про домашнє насильство, передана спеціалізованій психіатричній бригаді швидкої медичної допомоги, лікар ОСОБА_6 , доставлена до приймального відділення лікарні в стані психомоторного збудження. Згоду на госпіталізацію не надала, у зв`язку з чим госпіталізована у примусовому порядку, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих. У відділенні поводилась неадекватно, була збудженою, агресивною, багатомовною, голосно кричала, погрожувала медичному персоналу, дзвонила телефоном адвокатам, твердила, що вона військова, що її нібито чекають на ВЛК. Після застосування медичних призначень заснула до ранку. Зранку знову була збудженою, неадекватною, голосно кричала, погрожувала медичному персоналу, вимагала випустити її на вулицю, ставила у кабінеті свої кросівки на робочий стіл, вимагала особливого ставлення до себе. 23.04.2026 оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі біполярного афективного розладу, поточний епізод гнівливої манії. За психічним станом небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.
У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, просив суд задовольнити заяву, вказав, що ОСОБА_5 є небезпечною для себе, потребує примусової госпіталізації.
У судовому засіданні лікар – психіатр заявлені вимоги підтримала, вказала, що лікування ОСОБА_5 можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.
У судовому засіданні прокурор заперечувала, щодо задоволення зазначеної заяви, оскілки зазначений вид лікування є крайньої мірою. 
У судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку – ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, вказала, що вона не є небезпечною для оточуючих, і примусової госпіталізації не потребує, бажати вступити до лав ЗСУ.
У судовому засіданні представник особи, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - адвокат Жидкова Л.І. заперечувала, щодо заявленого клопотання, вважає, що відсутні підстави для госпіталізації, можливе амбулаторне лікування. 
У судовому засіданні заінтересовані особи та їх представник підтримали заяву та не заперечували, щодо її задоволення. Пояснили, що ОСОБА_5 поводиться неадекватно, виносить дому речі, краде документи, автомобіль, проявляє агресію до чоловіка, ображає, принижує, кожного дня викликає поліцію, вводить її в оману щодо насилля у сім`ї з боку чоловіка, погрожує чоловіку ножем, б`є його, намагалася викинутися з вікна, агресивна до сусідів. Була затримана нарядом поліції за викликом про домашнє насильство.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до розгляду. 
Згідно з п.9 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. 
Статтею 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
Частинами 1-2 ст. 16 ЗУ «Про психіатричну допомогу» встановлено, що особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених ст. 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці.
У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.
Згідно з частинами 1-2 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.
До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.
У відповідності до частини другої статті 341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги або про госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги, який подав заяву, адвоката чи законного представника особи, стосовно якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги.
Верховний Суд у постанові від 17.11.2025 року у справі № 465/7314/24 дійшов висновку , що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність (стаття 14 Закону № 1489-ІІІ). Примусова госпіталізація можливе лише за наявності одночасно таких умов: по-перше, лікування можливе лише у стаціонарних умовах лікарні; по-друге, встановлення в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відсутність необхідності щодо лікування особи лише в стаціонарних умовах виключає можливість примусової госпіталізації пацієнта до медичного закладу.
ЄСПЛ вказав, що «тримання під вартою особи, яка вважається психічно хворою, має відповідати цілям пункту 1 статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавлення осіб свободи у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного у підпункті «е». У зв`язку з останнім Суд повторює, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення в справі «Вінтерверп проти Нідерландів» від 24 жовтня 1979 року, пункт 39). Суд також наголошує на тому, що жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічнохворою, не може розглядатися як таке, що відповідає підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило є застосовним навіть якщо метою тримання заявника є саме отримання медичного висновку. Конкретні форма і порядок можуть відрізнятися залежно від обставин. У термінових випадках або у випадках, коли особу затримано внаслідок агресивної поведінки, прийнятним може бути отримання такого висновку одразу після затримання. В усіх інших випадках необхідною є попередня консультація з лікарем. Коли такої можливості немає (наприклад, у зв`язку з відмовою зазначеної особи з`явитися для проведення огляду), потрібно принаймні призначити проведення медичної експертизи на підставі документів з матеріалів справи, і якщо цього зроблено не буде, не можна стверджувати, що наявність у особи психічної хвороби було достовірно доведено (там само) (рішення в справі «Заїченко проти України» від 26 лютого 2015 року № 45797/09, § 96 - 97).
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 23 квітня 2026 року ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі біполярного афективного розладу, поточний епізод гнівливої манії. За психічним станом небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. 
Вказаний висновок комісії є дійсним і жодним допустимим, достовірним і достатнім доказом не спростований, а встановлені комісією обставини вказують про наявність передбачених законом підстав для її примусової госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, оскільки підтверджена наявність у ОСОБА_5 тяжкого психічного розладу у формі біполярного афективного розладу, поточний епізод гнівливої манії і її лікування потребує примусової госпіталізації (тобто можливе лише в стаціонарних умовах), причину якої вона категорично заперечує, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок якого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для самого себе чи оточуючих і для її лікування потрібна примусова госпіталізація
Госпіталізація ОСОБА_5 саме у примусовому порядку вказана комісією для забезпечення лікування її в стаціонарних умовах, оскільки амбулаторне лікування за таких умов не забезпечить належного контролю за станом особи та не усуне ризик заподіяння шкоди.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанова від 17.11.2025 у справі № 465/7314/24) примусова госпіталізація застосовується за наявності двох умов: встановлення тяжкого психічного розладу та необхідності стаціонарного лікування, і при цьому закон не вимагає обов`язкового доведення саме неспроможності до самообслуговування як самостійної підстави; у даній справі ці умови підтверджені належними та допустимими доказами, а саме висновком комісії лікарів-психіатрів 23.04.2026 року, згідно з якими ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад і становить небезпеку для себе та оточуючих, що обумовлює необхідність лікування виключно у стаціонарних умовах.
У зв`язку з викладеним, аналізуючи обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи висновок лікарсько-психіатричного огляду комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 264-265, 342, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Паталах Федора про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , – задовольнити.
Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а.
Рішення підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 24 квітня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
міста Запоріжжя         Е.Г. Стоматов

Присяжний          О.В. Мейке

Присяжний         О.І. Мороховська