Справа № 184/28/26
Номер провадження 2-о/184/30/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого – судді Гаєвого О.В., за участю секретаря – Поліщук О.А., представника заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Покровська міська рада Нікопольського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Шаврова Н.М. в судовому засіданні підтримала вимоги, висловлені в його заяві та просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з його батьком ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.
Представник заінтересованої особи – Покровської міської ради Нікопольського району в судове засідання не з`явився, але надіслав суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу за їх відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. 
Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 його батьком ОСОБА_3 на протязі більше ніж 2 років поспіль, дійшов до наступних висновків. 
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому на праві власності. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт від 13.07.1993 року, посвідчений державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області – Балашовою В.М., в якому на випадок своєї смерті все майно, де б воно нне було, та з чого не складалось, в тому числі належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 заповів своєму сину ОСОБА_1 . 
Згідно витягу з реєстру територіальної громади Покровської міської ради заявник ОСОБА_1 з 01.08.2000 року і по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 
Оскільки батько заявника був особою похилого віку (помер у віці 83 роки) і потребував постійної допомоги та догляду, оскільки страждав на серцеві захворювання, заявник ОСОБА_1 був змушений фактично проживати разом з ним, хоча і був зареєстрований за іншою адресою в м. Покров, що знайшло своє підтвердження під час допиту свідків та дослідження доказів доданих до матеріалів цивільної справи. 
Разом з тим, ОСОБА_1 після смерті свого батька протягом встановленого законом строку до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся, а коли зробив це у грудні 2025 року отримав постанову нотаріусу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 грудня 2025 року, з посиланням на пропуск ним шести місячного строку встановленого законом для прийняття спадщини. 
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Заявник такої заяви не подавав. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 немає.
Верховий Суд у постанові від 10.01.2019 року по справі № 484/747/17 зазначив наступне: «Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець фактично не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом».
З досліджених судом доказів, а також пояснень допитаних у судовому засіданні свідків беззаперечно доведено, що ОСОБА_1 на день відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , а тому його заява, про встановлення вказаного факту є обґрунтованою і підлягає задоволенню. 

Керуючись ст.ст. 10, 11, 76-81, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Покровська міська рада Нікопольського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини – задовольнити. 
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), разом з його батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Покровського  міського суду	  О. В. Гаєвий