ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" лютого 2026 р. Справа№ 1008/5677/12
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Тарасенко К.В.
суддів: Кравчука Г.А. 
Сибіги О.М. 

секретар судового засідання: Гріщенко А.О.
за участі представників сторін: відповідно до протоколу судового засідання від 19.02.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля»
на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2025 (повний текст ухвали складено - 13.11.2025)
у справі №1008/5677/12 (суддя - Бабкіна В.М.)

за позовом Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області
до Глевахівської селищної ради Васильківського району, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля», 
до ОСОБА_1 ,
до ОСОБА_2 ,
до ОСОБА_3 ,
третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики Національної академії наук України»,
про визнання незаконним та скасування рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки і скасування їх державної реєстрації, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та визнання права постійного користування землею

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Київській області (позивач) до Глевахівської селищної ради Васильківського району (відповідач 1), до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля» (відповідач 2), до ОСОБА_1 (відповідач 3), до ОСОБА_2 (відповідач 4) та до ОСОБА_3 (відповідач 5), третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики Національної академії наук України», про визнання незаконним та скасування рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки і скасування їх державної реєстрації, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та визнання права постійного користування землею.

1.1. короткий зміст заяви про заміну позивача
25.08.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від прокуратури надійшла заява про заміну позивача на його правонаступника, за змістом якої прокурор просить замінити Державну інспекцію сільського господарства в Київській області процесуальним правонаступником - Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (відповідно до пп. 33 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру), яке на теперішній час є власником (розпорядником) спірних земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України».

1.2. короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.11.2025 у справі №1008/5677/12, зокрема, заяву Обухівської окружної прокуратури №56/1-7555ВИХ-25 від 25.08.2025 (вх. №7615 від 25.08.2025) про заміну позивача у справі №1008/5677/12 на його правонаступника задоволено, замінено позивача у справі №1008/5677/12 Державну інспекцію сільського господарства в Київській області на його правонаступника Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для заміни позивача Державної інспекції сільського господарства в Київській області на його правонаступника - Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, з огляду на те, що даний позов поданий прокуратурою в інтересах держави, в особі уповноваженого органу, а на даний час органом, який наділений повноваженнями представляти державу у спірних правовідносинах, є Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2025 у справі №1008/5677/12 (про заміну позивача його процесуальним правонаступником), як таку що перешкоджає розгляду справи, і прийняти нове рішення, яким відмовити Обухівській окружній прокуратурі у задоволенні заяви Обухівської окружної прокуратури №56/1-7555ВИХ-25 від 25.08.2025 (вх. №7615 від 25.08.2025) про заміну позивача у справі №1008/5677/12 на його правонаступника.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання
Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді доповідачу) (складу суду) від 24.11.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля» на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2025 у судовій справі №1008/5677/12 передано раніше визначеному автоматизованою системою складу колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №1008/5677/12 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля» на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2025 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №1008/5677/12. 
До Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №1008/5677/12. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження у справі №1008/5677/12 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля» на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2025 та призначено розгляд апеляційної скарги на 12.02.2026 о 13 год. 15 хв.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №1008/5677/12 до 19.02.2026. Запропоновано прокурору надати письмові пояснення щодо правонаступництва Державної інспекції сільського господарства в Київській області. 
19.02.2026 до канцелярії суду від прокурора надійшли письмові пояснення щодо правонаступництва Державної інспекції сільського господарства в Київській області.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Підставою оскарження ухвали Товариство з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля» зазначило пункт 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали - з урахуванням вимоги норми частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язкового застосування правових позицій Верховного Суду.
Відповідач-2 зазначає, що при первісній подачі позову до Васильківського міськрайонного суду Київської області у 2012 році, звідки справу було направлено до Господарського суду Київської області для продовження її розгляду, прокурором безпідставно й без будь-якої аргументації обрано Державну інспекцію сільського господарства в Київській області носієм інтересів держави у спірних правовідносинах - через відсутність locus standi на представництво держави (тобто, помилка у визначенні суб`єктного складу мала місце іще на етапі первісного звернення до суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства, на що суди обох предметних юрисдикцій не звернули належної уваги).
Скаржник посилається на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 30.08.2023 у справі №372/948/19 щодо належності сторін у процесі та зазначає, що Державна інспекція з сільського господарства в Київській області не була і не могла бути тим органом, який був уповноважений державою здійснювати контроль за дотриманням земельного законодавства, з одного боку, а з іншого - не була і не могла бути носієм суб`єктивного права, на захист якого подано позов, позаяк таким носієм є Державне підприємство «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики Національної академії наук України». Останнє ж було обрано прокурором в якості співпозивача у справі - нарівні з Державною інспекцію сільського господарства в Київській області.
За доводами апелянта, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено норму ст. 52 ГПК України, оскільки як зазначено у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2025 року у справі № 909/786/23 процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права», однак при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції проігнорував факт матеріального правонаступництва та не аналізував «відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права».

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
2.3.1. Прокурором подано письмові пояснення щодо правонаступництва Державної інспекції сільського господарства в Київській області, у яких зазначено наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» у абзаці 8 п. 2 постановлено ліквідувати Державну інспекцію сільського господарства, поклавши функції із здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів на Державну екологічну інспекцію.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 № 447 «Про ліквідацію територіальних органів Державної інспекції сільського господарства» (набрала чинності 09.07.2015) затверджено перелік територіальних органів Державної інспекції сільського господарства, що підлягають ліквідації. Одним із таких територіальних органів визначено Державну інспекцію сільського господарства в Київській області.
Постановою Кабінету Міністрів України від. 22.07.2016 № 482 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №. 442, зокрема, в абзаці 8 п. 2 слова «Державну екологічну інспекцію» замінено на «Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру».
Також внесено зміни до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», пункт 4 якого доповнено підпунктами 25-1-25-10 такого змісту:
« 25-1) організовує та здійснює державний нагляд (контроль): а) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності…».
Пунктом 30 ч. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, повноваження зі здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі: у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; проведенням землеустрою, виконанням заходів; передбачених проектами землеустрою; зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення, надано Головним управлінням Держгеокадастру в області.
Розпорядженням Кабінету Міністрів .України від 30.11.2016 № 910-р погоджено можливість забезпечення здійснення покладених- на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» функцій і повноважень Державної інспекції сільського господарства, що припиняється, із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.12.2019 у справі № 358/1349/17-ц вказано, що: «правильним є висновок апеляційного суду, що саме з моменту прийняття Кабінетом Міністрів України вказаного розпорядження (прим. Розпорядження від 30.11.2016 № 910-р) слід вважати, що Держгеокадастр отримав всі функції та повноваження із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, які раніше здійснювала Держсільгоспінспекція».
Узагальнено, посилаючись на викладене, прокурор стверджує, що здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель входило до повноважень Державної інспекції сільського господарства України, але на даний час входить до повноважень Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.
Відтак, у спірних правовідносинах відбулась заміна позивача на його правонаступника на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442, від 30.06.2015 № 447, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 910-р, оскільки вказаними нормативно-правовими актами прямо передбачено перехід прав та обов`язків від Державної інспекції сільського господарства в Київській області до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.
2.3.2. Учасники справи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. 
Відтак, з урахуванням частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, справа розглядається за наявними матеріалами.

2.4. явка в судове засідання
У судове засідання 19.02.2026 з`явилися прокурор та представники апелянта.
Представники скаржника підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд її задовольнити.
Прокурор просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Інші учасники справи в судове не з`явились.
З огляду на те, що наявних матеріалів достатньо для належного перегляду оскаржуваного рішення суду в апеляційному порядку, оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та за відсутності представників, що не з`явились в судове засідання.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.
3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:
3.1. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Як було зазначено вище, від прокуратури надійшла заява про заміну позивача на його правонаступника, за змістом якої прокурор просив замінити Державну інспекцію сільського господарства в Київській області процесуальним правонаступником - Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (відповідно до пп. 33 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру), яке на теперішній час є власником (розпорядником) спірних земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України».
Оскаржуваною ухвалою суду було задоволено вказану заяву прокуратури та замінено позивача у справі № 1008/5677/12 - Державну інспекцію сільського господарства в Київській області на його правонаступника - Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.
Перевіривши матеріали справи та оцінивши доводи скаржника, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими, з урахуванням наступного.
Приписами статті 52 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у тих відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 р. у справі № 5023/10655/11, від 26.02.2019 р. у справі № 915/478/18, від 26.06.2019 р. у справі № 587/430/16-ц, від 06.07.2021 р. у справі № 911/2169/20.
У даній справі прокуратура звернулася до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом у 2012 році, пред`явивши його в інтересах держави в особі органу, уповноваженого на той час державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2024 провадження у цивільній справі № 1008/5677/12 було закрите. 
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2025 постановлено передати справу № 1008/5677/12 за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Київської області.
Постановою Київського апеляційного суду від 23.04.2025 вказану ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2025 р. про передачу справи до Господарського суду Київської області було залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2025 у даній справі було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у господарській справі.
Як зазначив суд першої інстанції, з моменту відкриття провадження у даній справі у 2012 році відбулися неодноразові зміни в державному регулюванні контролю за використанням та охороною земель, зокрема наступні.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» у абзаці 8 п. 2 постановлено ліквідувати Державну інспекцію сільського господарства, поклавши функції із здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів на Державну екологічну інспекцію.
Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 установлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються. Права та обов`язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері.
Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 встановлено, що центральні органи виконавчої влади, що припиняються згідно з цією постановою, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до завершення здійснення заходів з утворення центральних органів виконавчої влади, яким передаються повноваження та функції центральних органів виконавчої влади, що припиняються.
04.06.2015 в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи зареєстровано Головне управління Держгеокадастру у Київській області (яке у подальшому змінило назву на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області).
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 № 447 «Про ліквідацію територіальних органів Державної інспекції сільського господарства» (набрала чинності 09.07.2015) затверджено перелік територіальних органів Державної інспекції сільського господарства, що підлягають ліквідації. Одним із таких територіальних органів визначено Державну інспекцію сільського господарства в Київській області. Пунктом 2 вказаної постанови установлено, що територіальні органи, які ліквідуються згідно з п. 1 цієї постанови, продовжують виконання своїх функції і повноважень до їх передачі відповідним органам
Постановою Кабінету Міністрів України від. 22.07.2016 № 482 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №. 442, зокрема, в абзаці 8 п. 2 слова «Державну екологічну інспекцію» замінено на «Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру».
Також внесено зміни до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», пункт 4 якого доповнено підпунктами 25-1-25-10 такого змісту:
« 25-1) організовує та здійснює державний нагляд (контроль): а) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності…».
Пунктом 30 ч. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, повноваження зі здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі: у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; проведенням землеустрою, виконанням заходів; передбачених проектами землеустрою; зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення, надано Головним управлінням Держгеокадастру в області.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 910-р погоджено можливість забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» функцій і повноважень Державної інспекції сільського господарства, що припиняється, із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
У своїх поясненнях, наданих суду апеляційної інстанції щодо правонаступництва, прокурор зокрема зазначив, що в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.12.2019 у справі № 358/1349/17-ц вказано, що: «правильним є висновок апеляційного суду, що саме з моменту прийняття Кабінетом Міністрів України вказаного розпорядження (прим. Розпорядження від 30.11.2016 № 910-р) слід вважати, що Держгеокадастр отримав всі функції та повноваження із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, які раніше здійснювала Держсільгоспінспекція».
Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Міністерства юстиції України, 09.11.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 1000741110008041546 про припинення юридичної особи - Державної інспекції сільського господарства в Київській області (код ЄДРОУ 38060805).
Відтак, прокурор стверджує, що здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель входило до повноважень Державної інспекції сільського господарства України, але на даний час входить до повноважень Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, а в спірних правовідносинах відбулась заміна позивача на його правонаступника на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442, від 30.06.2015 № 447, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 910-р, оскільки вказаними нормативно-правовими актами прямо передбачено перехід прав та обов`язків від Державної інспекції сільського господарства в Київській області до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.
Як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, на час звернення прокурора у 2025 році із розглядуваною заявою про заміну позивача правонаступником, органом, уповноваженим державою здійснювати контроль за використанням та охороною земель, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).
Згідно з п. 26 Положення про Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 р. № 603 (у редакції наказу Держгеокадастру від 23.09.2022 р.№ 276 та наказу Держгеокадастру від 08.03.2023 р. № 85) (далі - Положення), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності у частині додержання земельного законодавства щодо використання та охорони земель за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконанням вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням, додержанням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.
Відповідно до п. 33 Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань подає позов про конфіскацію земельної ділянки випадках, визначених законом.
Головне управління відповідно до покладених на нього завдань звертається до суду з позовами про визнання недійсними угод, укладених із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну, земельних ділянок державної, комунальної власності (п. 34 Положення).
Приписами пункту 36 Положення визначено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань вживає відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам.
Виходячи з системного аналізу наведеного вище, оскільки даний позов поданий прокуратурою в інтересах держави, в особі уповноваженого органу, а на даний час органом, який наділений повноваженнями представляти державу у спірних правовідносинах, є Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви прокуратури і заміни позивача - Державної інспекції сільського господарства в Київській області на його правонаступника - Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.

3.2. мотиви прийняття або відхилення аргументів учасників справи 
Доводи скаржника про те що прокурор звернувся в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Київській області (яку оскаржуваною ухвалою було замінено в порядку статті 52 Господарського процесуального кодексу України на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області) з даним позовом у справі з порушенням суб`єктного складу - колегія вважає недоречними у даному контексті та передчасними, оскільки оцінка належності як суб`єктного складу позивача, так і інших учасників процесу, надається судом під час розгляду справи по суті, у той час як наразі вирішується питання щодо процесуального правонаступництва позивача, визначеного прокурором з урахуванням статті 42 Господарського процесуального кодексу України.
Відтак, доводи апеляційної скарги судова колегія визнає необґрунтованими та такими, що не спростовують наведених вище висновків суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:
4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для заміни позивача у справі № 1008/5677/12 - Державної інспекції сільського господарства в Київській області на його правонаступника - Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

5. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.
Ухвала Господарського суду Київської області від 06.11.2025 у справі № 1008/5677/12 підлягає залишенню без змін.
Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля» на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2025 у справі № 1008/5677/12 задоволенню не підлягає.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
У зв`язку зі залишенням без змін ухвали місцевого господарського суду, розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд - 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля» на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2025 у справі № 1008/5677/12 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2025 у справі № 1008/5677/12 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 1008/5677/12 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.03.2026.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко 

Судді Г.А. Кравчук

О.М. Сибіга