Справа № 215/943/26
3/215/476/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року місто Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Данилевський М.А., за участю секретаря судового засідання Потніченко Ю.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працююча водієм тролейбуса у «Міський тролейбус», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності 
за ст. 124 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.01.2026 серії ЕПР1 №576484, 27.01.2026 о 09-48 год. в Дніпропетровській області, у місті Кривий Ріг, Тернівський район, по вулиці Канадська, 2-В, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Міський тролейбус Дніпро Т203 (д.н.з. НОМЕР_1 ) перед виїздом не забезпечив технічно справний стан свого транспортного засобу, не контролював технічно справний стан транспортного засобу під час руху, керував технічно несправним транспортним засобом, в результаті чого допустив від`єднання головки струмоприймача, та який в подальшому здійснив падіння на транспортний засіб Renault Trafic (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та зазнали матеріальних збитків. БК 475845, 475143, чим порушив вимоги п. 2.3.б Правил дорожнього руху України – порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технічним станом транспортного засобу, п. 2.3.а Правил дорожнього руху України - порушення забезпечення технічно справного стану і комплектність транспортного засобу та вантажу, п. 31.2  Правил дорожнього руху України - забороняється експлуатація тролейбусів і трамваїв за наявності будь-якої несправності, п. 31.1 Правил дорожнього руху України - технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила суду, що 27.01.2026 прийшла на роботу о 5 год. 30 хв. Згідно Посадової інструкції водія тролейбуса та Правил експлуатації тролейбуса отримала подорожній лист, в якому зазначалося, що вона працює на тролейбусі №0011 по маршруту №18; пройшла медичний контроль. Також в Технічному журналі тролейбуса ОСОБА_1 перевірила наявність виконання технічного обслуговування ЩО (щоденне обслуговування), яке засвідчується підписом та печаткою чергового майстра, що підтверджує готовність тролейбуса до експлуатації в лінії. Згідно вищезазначених Правил та Інструкції вона зробила візуальний огляд тролейбуса (вигляд кузова та салону, стан вікон, дзеркал, ліхтарів, шин, кріплення коліс). Також перевірила технічний стан головки струмоприймача (замінила вугільні вставки, закрутила щічки, перевірила всі болти та гайки, що прикріплюють головку струмоприймача до штанги, впевнилася в цілісності штангоуловлювачів та башмакоуловлювачів). Після постановки струмоприймачів на контактну мережу впевнилася в роботі контрольно-вимірювальних приладів та основних систем: гальмівної, рульового управління, справність гідропідсилювача, світової та звукової сигналізації, перевірила роботу дверей. О 05:54 год. виїхала в лінію. На кожному кінцевому пункті, тобто на кільці 44-го кварталу та на розворотному кільці 10-го мікрорайону, вона робила візуальний огляд тролейбуса та слідкувала за технічним станом головки струмоприймача (замінювала вугільні вставки, перевіряла кріплення, слідкувала, щоб не були пошкоджені штангоуловлювачі та башмакоуловлювачі). 
О 09:48 год. ОСОБА_1 рухалася у напрямку Веселих Тернів по вулиці Канадська в місті Кривому Розі. На кривій контактної мережі стався схід лівого струмоприймача з контактного проводу. Головка струмоприймача від поштовху злетіла зі штанги, обірвала башмакоуловлювач та впала на автомобіль, що їхав позаду (марка «Рено» державний номер НОМЕР_2 ), та пошкодив йому лобове скло. Пасажир та водій залишились неушкодженими. Головка струмоприймача, яку потім знайшли на дорозі, залишилася в робочому стані (вугільні вставки та щічки незламані, кріплення закручені, корпус головки цілий). Башмакоуловлювач - це міцна стрічка з ізоляторами, яка служить для запобігання падіння головки струмоприймача на проїжджу частину при сильному ударі струмозйомної головки об частини контактної мережі. Одним краєм вона кріпиться до головки струмоприймача, а іншим - до штанги. Внаслідок ДТП був викликаний наряд поліції та складений протокол.
ОСОБА_1 надала копію документу щодо проведення ЩО (щоденного огляду) проведеного майстром ОСОБА_3 від 27.01.2026 (складаний о 05-54 год.) про придатність тролейбуса до експлуатації. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що дотрималась вимог Правил експлуатації трамвая і тролейбуса, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 03 лютого 2020 року №36, та Посадової інструкції водія тролейбуса. 
Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з її вини, оскільки вона зазначених у протоколі правил дорожнього руху не порушувала, виконала всі необхідні вимоги ПДР, вину не визнала, просила справу закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справи за його відсутності за наявними матеріалами. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.
У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність всіх об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Так, ст. 124 КУпАП передбачено порушенням учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, тому порушення, які інкримінуються ОСОБА_1 містяться у Правилах дорожнього руху України: 
-2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
-31.2. Забороняється експлуатація тролейбусів і трамваїв за наявності будь-якої несправності, зазначеної в правилах технічної експлуатації цих транспортних засобів.
У ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, утворюється у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Тобто, доказуванню підлягає як факт порушення ПДР України особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її вина, тобто психічне ставлення до вчинюваного правопорушення, так і наслідками.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. 
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Тобто, враховуючи викладене, в зазначеній справі необхідно застосовувати найбільш високий стандарт доведення – «поза розумним сумнівом». 
В протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення.
Згідно Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена законодавством України те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння, а з цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
У пунктах 3 та 26 Постанови зазначається, що суди повинні ретельно з`ясувати і зазначити, у чому саме полягали названі порушення, норми яких правил, інструкції, інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом наслідками. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КпАП України, суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з «критеріями Енгеля» в даному випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за 124 КУпАП, санкція якої передбачає штраф та позбавлення права керування транспортним засобом, за своєю суттю відноситься до кримінального переслідування особи, а значить, на відміну від цивільного чи господарського процесів, де стандартом доведення може бути більша вірогідність чи переконливість доказів, у цій справі має застосовуватися стандарт доведення «поза розумним сумнівом». 
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 порушила Правила дорожнього руху України, та це потягло за собою пошкодження транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .
Судом досліджено докази, які містяться у матеріалах справи, однак вони однозначно не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Отже, враховуючи, що згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Водночас суд констатує, що відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Тролейбус здійснюючи рух безумовно є джерелом підвищеної небезпеки. 
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Виходячи з викладеного вище, шкода завдана транспортному засобу Renault Trafic (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_2 , дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 27.01.2026, підлягає відшкодуванню володільцем джерела підвищеної небезпеки - Міський тролейбус Дніпро Т203 (д.н.з. НОМЕР_1 ). 
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя