Дата документу 11.03.2026
Справа № 334/1945/26
Провадження № 2-о/334/124/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року       м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Філіпової І. М., 
за участі секретаря  Мандик М. О., 
заявника   ОСОБА_1 , 
представника заявника Молоткової В. В. , 
заінтересованої особи ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,
ВСТАНОВИВ:
06.03.2026 року адвокат Молоткова В. В. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 з покладенням на неї наступних обов`язків: заборонити ОСОБА_3 , перебувати в мiсцi проживання та наближатися не менше ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 у будь-який час доби; заборонити ОСОБА_3 , вести листування та телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
У своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 . В жовтні 2025 року, син останньої - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав проживати у вищевказаному будинку, разом із своєю співмешканкою ОСОБА_3 . З самого початку проживання із заявницею в одному помешканні, ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, виражається на адресу заявниці нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою заявниці та її родичам, погрожує здійснити підпал будинку. На зауваження не реагує. 
14 лютого 2026 року, ОСОБА_3 влаштувала сварку із заявницею, в ході якої висловлювалася нецензурною лайкою, погрожувала підпалом будинку, намагалася спричинити фізичні ушкодження заявниці, супроводжуючи це погрозою «вбивства» останньої.
16 лютого 2026 року старшим інспектором СПДН ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Містюк Є.В. складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника - ОСОБА_3 , яка вчиняла психологічне насилля відносно заявниці. Припис винесено строком на 5 діб, з 10.00 год. 16.02.2026 р. до 10.00 год. 21.02.2026 р., із зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. 
Також 16.02.2026 року старшим інспектором СПДН ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №784541 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
На розгляді в Дніпровському районному суді м. Запоріжжя відносно ОСОБА_3 перебувають справи: №334/1572/26 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП; №334/1642/26 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП; №334/1643/26 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП; №334/1355/26 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, інформація про що міститься на сайті «Судова влада України». 
Враховуючи систематичність домашнього насилля та систематичне вживання спиртних напоїв ОСОБА_3 , постійні погрози, приниження та залякування заявниця побоюється за своє здоров`я та просить видати обмежувальний припис на 6 місяців
У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що мешкає у приватному будинку, одну половину будинку займає вона, в іншій мешкає родина старшого сина. Приблизно у жовтня 2025 року, вона дозволила тимчасово пожити молодшому сину з його співмешканкою ОСОБА_3 , оскільки їх вигнали з орендованого житла та їм не було де жити. ОСОБА_3 регулярно вживає алкогольні напої, влаштовує скандали, погрожує фізичною розправою, відмовляється покинути будинок. ОСОБА_1 пояснила, що боїться сама виходити з будинку, просить невістку чи інших осіб, щоб пішли з нею. Вимоги заборонного припису ОСОБА_3 не виконує. 
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. 
Суд вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази прийшов до наступних висновків.
Згідно копії рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2007 року, копії свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.07.2007 року, ОСОБА_1 є власником 1/3 частини за адресою: АДРЕСА_1 . 
16.02.2026 року відносно ОСОБА_3 складено протокол серії ВАД№784541, щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, потерпілою є ОСОБА_6 .
Також, 16.02.2026 року було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія ЕО№103987 відносно ОСОБА_3 , потерпілою є ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона є онукою ОСОБА_1 , мешкає разом з нею в одному будинку, в іншій половині з окремим виходом. Її дядько ОСОБА_8 спільно проживає з ОСОБА_3 . У жовтні 2025 року їх вигнали з орендованого житла, а бабуся їх пожаліла та пустила до себе. Приблизно днів десять вони вели себе нормально, а потім почалися постійні скандали, ОСОБА_3 кожного дня пиячила, ображала бабусю, вона боялася виходити зі своєї кімнати навіть у туалет. Вони викликали поліцію, а потім приходив дядько і пускав ОСОБА_9 додому. 16.02.2026 року відносно ОСОБА_9 був складений терміновий заборонний припис, дядько зняв їй квартиру, але через два дні прийшла власниця будинку, скаржилася на ОСОБА_3 та повідомила що вигнала її зі свого житла. На теперішній час ОСОБА_3 живе у покинутій машині на вулиці під їх будинком, продовжує пиячити, скандалить, вони бояться виходити на вулицю. 
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона невістка ОСОБА_1 , мешкає з нею в одному будинку. В кінці жовтня 2025 року ОСОБА_5 з ОСОБА_3 вселилися до їх будинку на два тижні, бо їм не було де жити. ОСОБА_1 боялася виходити зі своєї кімнати, туалет розбили, доступу до газової плитки чи холодильника не було, свідок передавала їй їжу через вікно. Бабуся регулярно пересиджувала в їх половині будинку, поки не прийде ОСОБА_5 . ОСОБА_3 пиячить, погрожує розправою, залякує. ОСОБА_5 зняв їй житло, проте ОСОБА_3 через день звідти вигнали. Наразі мешкає у машині на вулиці під забором їх будинку, вони бояться виходити з будинку. Чоловік свідка наразі поїхав з міста, ОСОБА_5 нічого не робить, вони її бояться. 
Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі №369/7782/19 (провадження № 61-21337св19) зроблено висновок, що «відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є співмешканкою сина заявника, з дозволу заявника вселилися до її будинку тимчасово, на час пошуку іншого житла. З досліджених в судовому засіданні доказів убачається наявність конфлікту, неприязного відношення заінтересованої особи до заявника. 
Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису,суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.
Законом визначено, що видача обмежувального приписує заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Ураховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 .
У силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.
Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.
Керуючись ст. 81, 82, 263-265, 294, 350-1 -350-6, 352, 354 ЦПК України,
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису задовольнити. 
Видати обмежувальний припис на строк шість місяців та встановити заходи тимчасового обмеження прав та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме:
- заборонити ОСОБА_3 , перебувати в місці проживання та наближатися не менше ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 у будь-який час доби;
- заборонити ОСОБА_3 , вести листування та телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.
Копію рішення суду направити до Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік. 
Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.
Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Проголошення тексту рішення 11.03.2026 року о 10 год. 00 хв. 
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Суддя: Філіпова І. М.