ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/186/26     Головуючий в І інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/487/26     Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року          м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача) -  Базіль Л.В.,
суддів:   Приходько Л.А., Радченка С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 лютого 2026 року, постановлену у складі судді Ус О.В., у цивільній справі № 766/186/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В ході розгляду справи, відповідач ОСОБА_2 , 16.01.2026 року звернувся до міського суду з клопотанням про зупинення провадження у справі на період його перебування в збройних силах України за мобілізацією.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 лютого 2026 року зупинено провадження у даній справі до припинення відносно відповідача обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.
Ухвала суду мотивована тим, що відповідач перебуває на службі у складі Збройних Сил України, та, враховуючи відсутність волевиявлення відповідача на продовження розгляду справи, наявні підстави, передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, для обов`язкового зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.
23 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 09 лютого 2026 року не відповідає нормам процесуального права, просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції надто формально застосував статтю 251 ЦПК України до справи про реалізацію особистого права, знехтувавши при цьому конституційними принципами доступу до правосуддя, забороною зловживання процесуальними правами, а саме відповідач, в клопотанні про зупинення провадження по справі, не надав жодних доказів які б підтверджували факт неможливості, реалізації його процесуальних прав через адвоката. 
Зазначає, що суд взагалі не прийняв до уваги, той факт, що відповідач проходить службу у військовій частині, яка не перебуває в зоні активних бойових дій, та він не виконує жодних бойових завдань, тому в клопотанні про зупинення провадження відсутні обставини, тим більше докази, що ускладнювали присутність відповідача в судовому засіданні, що призвело до винесення ухвали яка дала можливість відповідачу зловживати своїм статусом військовослужбовця та заблокувала право позивача на зміну сімейного статусу - на невизначений строк.
ОСОБА_2 заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає, судове рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, таким, що постановлено з урахуванням інтересів усіх учасників судового процесу, а тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України. Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК України. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини 1 статті 253 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року в справі №754/947/22 зазначено: «з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що переведені на воєнний стан; упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі; якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні…»
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.
Вбачається, що в процесі розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2  звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до припинення перебування його на службі у складі Збройних Сил України (а.с. 30).
Перебування на службі у складі Збройних Сил України відповідач підтвердив довідкою за формою 5, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 від 09 січня 2026 року №156 (а.с. 31); витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2025 року № 50 про те, що капітан ОСОБА_2 зарахований до особового складу військової частини (а.с. 32); копією посвідчення офіцера НОМЕР_2 (а.с. 33); копією посвідчення УБД серії НОМЕР_3 (а.с. 34)
Отже, ураховуючи, що в Україні запроваджено воєнний стан і наразі дію його не припинено, а відповідач перебуває на військовій службі, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для застосування положень пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, які зобов`язують суд зупинити провадження у справі з наведених вище підстав.
Доводи апеляційної скарги, як такі, що не впливають на правильність прийнятої судом ухвали про зупинення провадження у справі, та не містять в собі підстав для її скасування, слід залишити поза увагою.
Щодо доводів скаржниці про те, що відповідач проходить службу у військовій частині, яка не перебуває в зоні активних бойових дій, та що відповідач не виконує жодних бойових завдань, а відтак відсутні підстави для зупинення провадження у справі, апеляційний суд звертає увагу скаржниці на те, що  з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан».
За положеннями пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки вона постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча    Л.В. Базіль 

Судді:        Л.А. Приходько

С.В. Радченко