Справа № 382/2858/25
РІШЕННЯ
іменем України
16 квітня 2026 року        с-ще Зарічне 

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Дідика А. В.,
при секретарі Левчук І. О.,
за участю представника відповідача Полюховича Р. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Зарічне в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:
Підстава позову(позиція позивача):
Представник позивача - адвокат Вак О. В. звернулась до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 квітня 2018 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. 
В обгрунтування позову представниця вказує, що на даний час позивач по справі немає змоги сплачувати визначений розмір аліментів, оскільки 27 жовтня 2025 року звільнився із займаної роботи та перебуває у пошуках нової роботи. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька ОСОБА_4 . Відтак, окрім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач має на своєму утриманні ще чотири неповнолітні дитини, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Так, згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 4 січня 2018 року стягується із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 23 листопада 2017 року і до досягнення ними повноліття. При цьому, 25 грудня 2023 року доньці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було встановлено інвалідність, що підтверджується медичним висновком №1 про дитину-інваліда віком до 18 років. 3 огляду на наявне захворювання ОСОБА_9 потребує посиленого. харчування, медикаментозного лікування, реабілітації та курси масажів, що підтверджується витягом із історії хвороби №377 від 24 лютого 2025 року. Також згідно судового наказу Яготинського районного суду Київської області від 20 листопада 2025 року із ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 14 частини від всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 19 листопада 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Таким чином, загальний розмір частки, який утримується із ОСОБА_1 на користь його неповнолітніх дітей становить 3/4 частини (1/6+1/3+1/4), що у відсотковому відношенні становить 75 відсотків доходу позивача. В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України “Про виконавче провадження” загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Додатково, вказує, що позивач має борг зі сплати аліментів в межах двох виконавчих проваджень, що в загальному становить 410 629,02 грн. Окрім цього, позивач потребує витрат і на особисті потреби, сплату комунальних послуг. Відтак, з огляду на вказані обставини, позивач вважає, що на даний час розмір аліментів на утримання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає зменшенню, та повинен становить 1/10 частину доходів позивача. Водночас, слід наголосити, що позивач не відмовляється від сплати аліментів та не має намір від нього ухилятися.
Позивач зазначає, що зазначений розмір аліментів з урахуванням вимог закону щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного та обов`язку обох батьків брати участь в утримання дитини не погіршить становище дитини та не завдасть їй істотної шкоди. Відповідно просить задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір аліментів, визначений ОСОБА_1 рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16 квітня 2018 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини від всіх видів заробітку до 1/10 частини всіх видів його заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Позиція відповідачки.
Представник відповідачки в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що на думку відповідачки позивач намагається штучно погіршити становище її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за рахунок інших отримувачів аліментів. Зазначив, що з позивача востаннє виконавчою службою аліменти були стягнуті у 2023 році. Зазначив, що попереднім рішенням уже було зменшено розмір стягуваних аліментів з 1/4 до 1/6 частини заробітку позивача на що вона була згідна, бо мала намір врегулювати відносини з ним щодо сплати аліментів на дитину.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 16.03.2026 року після передачі справи за підсудністю від Яготинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
16.04.2026 року через систему “Електронний суд” від представника відповідачки надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву в якій адвокат Полюхович Р. М. просив суд поновити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та прийняти відзив на позовну заяву. Як на підставу пропуску строку на подання відзиву представник вказував, що ОСОБА_2 не проживає в с-щі Зарічне за місцем своєї реєстрації, тому їй не вручалась засобом поштового зв`язку ухвала про відкриття провадження у справі, що ускладнило їй можливість пошуку адвоката для захисту інтересів у суді. Також вона вказала, що має з 26.12.2025 року зареєстрований електронний кабінет в підсистемі “Електронний суд”, але не вміє користуватись функціоналом цієї підсистеми. Строк на подання відзиву на позовну заяву сплив 02.04.2026 року.
Судом ураховано, що провадження у справі відкрито 16.03.2026 року з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа є малозначною згідно з п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України.
Спрощене позовне провадження спрямоване на розгляд справ незначної складності, для яких є пріоритетним швидке вирішення справи, що вказано у п. 4 ч. 4 ст. 19 ЦПК України.
Судом встановлено, що відповідачка має з 26.12.2025 року зареєстрований кабінет в ЄСІТС на який було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі від 16.03.2026 року разом із документами позовної заяви, крім того на адресу її зареєстрованого місця проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження та матеріали позовної заяви (трекінг Укрпошти R067124865970) із зазначенням вручено особисто 19.03.2026 року.
Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язана виключно із поважністю пропущення такого строку, що відповідає нормі ч. 1 ст. 127 ЦПК України. При цьому у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Судом не встановлено поважності причин для поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, тому такий не приймається до розгляду з підстав пропущення строку на його подання. Представник відповідачки не позбавлений права подати свої пояснення під час судового розгляду.
На адресу суду представниця позивача – адвокат Вак О. В. 16.04.2026 року подала суду заяву в якій просила відкласти судове засідання, призначене на 16.04.2026 року на інший день у зв`язку з хворобою. Доказів у підтвердження відкладення до заяви не долучила.
За змістом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд не вважає причину неявки поважною, оскільки до заяви не долучено підтверджуючих доказів. Також згідно ухвали суду від 31.03.2026 року представниці позивача - ОСОБА_10 було надано можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему відеоконференцзв`язку комплекс технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon». Таким чином наявні підстави для розгляду справи по суті в судовому засіданні 16.04.2026 року за відсутності сторони позивача.
Практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення ЄСПЛ у справі “Станков проти Болгарії” від 12 липня 2007 року).
Суд, заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
З копії паспорта серії НОМЕР_1 вбачається, що такий видано на ім`я ОСОБА_1 , (а. с. 8), який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського РУЮ в Київській області 25.11.2014 року,  ОСОБА_5  народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис №252, його батьком є ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_8 (а. с.15).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Київській області 14.02.2017 року,  ОСОБА_7  народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис №41, його батьком є ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_8 (а. с.13).
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Київській області 14.02.2017 року,  ОСОБА_6  народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис №42, її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а. с.14).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Київ) 22.07.2025 року,  ОСОБА_4 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис №92, її батьками є ОСОБА_1 і ОСОБА_8 (а. с.16).

Відповідно до копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 04.01.2018 року у справі № 382/1924/17 (а. с. 29-30), з  ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітіх дітей:  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,  ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, а також аліменти на особисте утримання ОСОБА_8 у розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи із 23 листопада 2017 року і до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьохрічного віку.
Крім того, у відповідності до судового наказу від 20.11.2025 року у справі №382/2580/25 (а. с. 32,35) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки  ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 19 листопада 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 , з виконання виконавчого листа №382/1924/17 від 04.01.2018 року (а. с. 23-25) за період з вересня 2021 року по травень 2025 року, складених Яготинським ВДВС у Бориспільському районі Київської області №24461 від 16.07.2025 року його заборгованість по аліментах складає 289103,51 грн., а згідно розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 вих №22689 від 23.06.2025 року, з виконання виконавчого листа №382/1001/17 від 18.08.2017 року (а. с. 26-28) за період з вересня 2021 року по травень 2025 року, складених Яготинським ВДВС у Бориспільському районі Київської області його заборгованість по аліментах з урахуванням рішення №382/57/18 від 16.04.2018 року (а. с. 10-12), яким розмір аліментів зменшено на 1/6 частину доходу боржника, складає 121525,31 грн.
Згідно з Витягом з історії хвороби №377 ДУ “Всеукраїнський центр материнства та дитинства Національної академії медичних наук України” (а. с. 22) дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 поставлений діагноз, який передбачає необхідність лікування, прийом відповідних медичних препаратів. Крім цього еа ім`я ОСОБА_6 (її законному представнику, ОСОБА_8 ), видано посвідчення, номер особової справи № НОМЕР_6 , як дитині з інвалідністю (а. с. 21).
Як вбачається з копії трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а. с. 17-18), а також з копії наказу №312/к/тр від 27.10.2025 року, виданого ВКФ “Укрпромпостач -95” ЛТД (а. с. 19) ОСОБА_1 звільнився з посади оператора автомата для виробництва ковбас підрозділу працівники цеху виробничого персоналу з 27.10.2025 року за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України).

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У постанові Верховного суду від 07.02.2019 по справі № 742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 8 Закону України “Про охорону дитинства” кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Як вбачається з п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 “Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів”, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України “Про виконавче провадження” загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст ст. ст. 81, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.
В судовому засіданні встановлено, що з ОСОБА_1 на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 квітня 2018 року стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. 
Позивач зазначає, що на даний час немає змоги сплачувати визначений розмір аліментів бо 27 жовтня 2025 року звільнився із займаної роботи та перебуває у пошуках нової роботи. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька ОСОБА_4 . Відтак, окрім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач має на своєму утриманні ще чотири неповнолітні дитини, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Так, згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 4 січня 2018 року стягується із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 23 листопада 2017 року і до досягнення ними повноліття. При цьому, 25 грудня 2023 року доньці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було встановлено інвалідність, що підтверджується медичним висновком №1 про дитину-інваліда віком до 18 років. 3 огляду на наявне захворювання ОСОБА_9 потребує посиленого. харчування, медикаментозного лікування, реабілітації та курси масажів, що підтверджується витягом із історії хвороби №377 від 24 лютого 2025 року. Також згідно судового наказу Яготинського районного суду Київської області від 20 листопада 2025 року із ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 14 частини від всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 19 листопада 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Таким чином, загальний розмір частки, який утримується із ОСОБА_1 на користь його неповнолітніх дітей становить 3/4 частини (1/6+1/3+1/4), що у відсотковому відношенні становить 75 відсотків доходу позивача. В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України “Про виконавче провадження” загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Додатково, слід зауважити, що позивач має борг зі сплати аліментів в межах двох виконавчих проваджень, що в загальному становить 410 629,02 грн. Окрім цього, позивач потребує витрат і на особисті потреби, сплату комунальних послуг. Відтак, з огляду на вказані обставини, позивач вважає, що на даний час розмір аліментів на утримання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає зменшенню, та повинен становить 1/10 частину доходів позивача.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач послався на відсутність на даний час роботи, покликався на розмір аліментів, що стягується з нього в розмірі більшому ніж це передбачено ч. 3 ст. 70 Закону України “Про виконавче провадження” - загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, вказав на те, що потребує кошти на власні потреби.
При цьому, слід зазначити, що доказів того, що позивач добровільно сплачує аліменти на будь кого з дітей суду не надано, а також не надано доказів у підтвердження сплати аліментів або інших витрат для його дитини ОСОБА_6 , чи інших дітей. Судом ураховано, що позивач є працездатною особою, зобов`язаною сплачувати аліменти на дітей в розмірі, визначеному попередніми рішеннями суду.
Наявність рішень, згідно яких з позивача стягуються аліменти в розмірі, більшому за 50% усіх його доходів, саме по собі не є достатньою підставою для вирішення питання про зменшення розміру аліментів, оскільки фундаментальна норма ст. 129 Конституції України визначає обов`язковість рішення суду, як основну засаду судочинства.
У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження № 61-1031св21) викладено такий правовий висновок щодо застосування ст. 192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».
Отже, суд бере до уваги те, що позивачем не доведено погіршення його матеріального стану, оскільки докази на підтвердження цього в матеріалах справи відсутні, до матеріалів справи не долучено довідку про його доходи, тому суд позбавлений можливості встановити чи дійсно матеріальний стан позивача, на даний час, погіршився. Також судом не встановлені інші підстави для зменшення розміру аліментів, як от зміна сімейного стану позивача, погіршення його стану здоров`я. Суд не може покращувати становище однієї дитини за рахунок обмеження іншої.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Таким чином, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд доходить висновку, що підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини від всіх видів заробітку до 1/10 частини всіх видів його заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття відсутні, що не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ) про зменшення розміру аліментів відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 16.04.2026 року.

Суддя А. В. Дідик