ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 681/1246/25
Провадження № 22-ц/820/355/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначило, що 5 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») і ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір про споживчий кредит №9906367 (далі - кредитний договір), за умовами якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн, а  ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та комісію. На підставі договору відступлення прав вимоги №109-МЛ від 29 серпня 2024 року (далі - договір відступлення прав вимоги) ТОВ «Мілоан» відступило позивачу право вимоги за кредитним договором.  ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим на дату відступлення права вимоги новому кредитору виникла заборгованість у розмірі 17 775 грн, яка складається з 5 000 грн суми кредиту, 11 925 грн суми процентів, 850 грн комісії.
За таких обставин ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило суд стягнути з  ОСОБА_1 на свою користь 17 775 грн заборгованості за кредитним договором, 2 422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору та 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 17 775 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається з 5 000 грн заборгованості за кредитом, 11 925 грн заборгованості за відсотками, 850 грн заборгованості за комісією.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 2 422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору та 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Суд керувався тим, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як нового кредитора слід стягнути вказану заборгованість. У зв`язку з розглядом справи ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесло обґрунтовані витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу, які слід покласти на відповідача.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт укладення ТОВ «Мілоан» і  ОСОБА_1 кредитного договору та одержання відповідачем кредитних коштів. Також у справі відсутні докази виникнення заборгованості за кредитним договором і набуття ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги за цим договором, у зв`язку з чим право позивача не порушено. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову. Крім того, суд поклав на  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких не відповідає критеріям співмірності.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції
Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції не з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, та не застосував норми статті 14 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ).
У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині розміру заборгованості за кредитним договором підлягає зміні.
Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

5 квітня 2024 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) і  ОСОБА_1 (позичальник) уклали в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти (кредит) у сумі 5 000 грн, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору).
Кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом пропозиції  ОСОБА_1 укласти цей договори (заява на отримання кредиту №9906367) і прийняття пропозиції ТОВ «Мілоан».  ОСОБА_1 підписав кредитний договір електронним підписом - одноразовим ідентифікатором 437043, який був надісланий кредитодавцем на його номер телефону НОМЕР_1 .
Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 5 квітня 2024 року; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 20 квітня 2024 року (рекомендована дата платежу); поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 19 липня 2024 року (дата остаточного погашення заборгованості); позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 20 квітня 2024 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19 липня 2024 року (остаточного дня строку кредитування).
Згідно з пунктами 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3, 1.6 кредитного договору: комісія за надання кредиту - 850 грн, яка нараховується за ставкою 17,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 1 575 грн, які нараховуються за ставкою 2,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 10 350 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду; тип процентної ставки за цим договором - фіксована.
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_2 *63 (пункт 2.1 кредитного договору).
В силу пункту 2.2.2 кредитного договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору.
У пункті 2.2.3 кредитного договору визначено, що проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п. 1.5.3 цього договору, яка є незмінною протягом усього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку, встановлену п. 1.5.3 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартною ставкою згідно п. 1.5.3 договору.
Того ж дня, тобто 5 квітня 2024 року, ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок  ОСОБА_1 (платіжна карта НОМЕР_3 ) 5 000 грн кредитних коштів.
Натомість, останній у встановлений кредитним договором строк не повернув кредит, не сплатив проценти та комісію.
Станом на 19 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» нарахувало заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 775 грн, із яких 5 000 грн - тіло кредиту, 11 925 грн - проценти, 850 грн - комісія.
29 серпня 2024 року ТОВ «Мілоан» (кредитор) і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Мілоан» за плату відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі право вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором.
Із пункту 6.2.3 договору відступлення прав вимоги слідує, що право вимоги переходить до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній у п. 7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.
У пункті 7.1 договору відступлення прав вимоги визначено, що вартість придбання (відступлення) прав вимоги становить 899 798 грн 13 коп.
29 серпня 2024 року ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» склали акт приймання-передачі реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги.
Відповідно до цього реєстру ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до  ОСОБА_1 щодо заборгованості у розмірі 17 775 грн, із яких 5 000 грн - залишок по тілу кредиту, 11 925 грн - залишок по відсотках, 850 грн - залишок по комісії.
Згідно з платіжною інструкцією №5484 від 29 серпня 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Мілоан» вартість придбання (відступлення) прав вимоги у розмірі 899 798 грн 13 коп.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Мілоан» і  ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом.  ОСОБА_1 підписав цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) - 437043.
Отже ТОВ «Мілоан» і  ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав сплати комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
На виконання умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти (5 000 грн) на картковий рахунок ОСОБА_1 , про що свідчить платіжне доручення №127488876 від 5 квітня 2024 року (а.с. 15), яке відповідно до статті 1 Закону України від 30 червня 2021 року №1591-ІХ «Про платіжні послуги» відповідає вимогам платіжного документа. При цьому  ОСОБА_1 не спростував указаний платіжний документ відповідною довідкою банку про невідкриття на його ім`я цього карткового рахунку та ненадходження на нього кредитних коштів.
Після закінчення строку кредитування  ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти, не сплатив нараховані проценти та комісію, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 17 775 грн.
За змістом договору відступлення прав вимог, реєстру боржників, акту приймання-передачі цього реєстру, платіжної інструкції про оплату новим кредитором вартості придбання (відступлення) прав вимоги (а.с. 17-27) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до  ОСОБА_1 щодо заборгованості за кредитним договором.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що  ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як нового кредитора слід стягнути заборгованість за цим договором.
Посилання ОСОБА_1 на недоведеність укладення сторонами кредитного договору та одержання ним кредитних коштів, а також набуття позивачем права вимоги за цим договором, у зв`язку з чим право позивача не порушено, не відповідають фактичним обставинам справи.
Водночас суд неправильно визначив розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з  ОСОБА_1 .
Згідно з частиною 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ (в редакції на час укладення сторонами кредитного договору) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
З 4 травня 2024 року набрала чинності нова редакція цієї норми, введена Законом України від 21 березня 2024 року № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», за змістом якої військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Надалі, Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» частина 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ викладена в такій редакції (набрала чинності 18 травня 2024 року та діяла до 8 лютого 2025 року): «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Відповідно до статті 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-XIІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України від 17 березня 2014 року 303/2014 «Про часткову мобілізацію», тобто з 18 березня 2014 року, та продовжується до теперішнього часу.
За змістом довідки Військової частини НОМЕР_4 від 20 вересня 2024 року №191/5590 (а.с. 45) ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України з 8 червня 2024 року.
Отже на момент виконання сторонами умов кредитного договору  ОСОБА_1 мав статус військовослужбовця Збройних Сил України та був звільнений від сплати процентів за користування кредитом.
Суд першої інстанції не врахував указані обставини та присудив з відповідача 11 925 грн процентів помилково.
Таким чином, заборгованість  ОСОБА_1 за кредитним договором становить 5 850 грн, яка складається з 5 000 грн неповернутого кредиту та 850 грн нарахованої комісії.
У цій частині рішення суду підлягає зміні.

3. Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

При вирішенні спору суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи та не застосував правильно норми чинного законодавства, а тому ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.
З  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 850 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Статтею 1 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VІ) визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
За змістом частини першої статті 3 Закону №3674-VI судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, і за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.
В силу підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як передбачено частиною третьою статті 4 Закону №3674-VI, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
За подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI).
Згідно з частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Законом №3674-VI визначені ставки судового збору, зокрема за подання юридичною особою позову майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Якщо процесуальний документ подається в електронній формі, то застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. За подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків указаної ставки.
До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.
Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності.
Саме таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №211/1674/19).
Позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» майнового характеру заявлено з ціною 17 775 грн та задоволено з урахуванням висновків апеляційного суду на суму 5 850 грн, тобто на 32,91% (5850?100:17775).
Тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід присудити судовий збір у розмірі 797 грн 21 коп. (2422,40?32,91%).
Також у зв`язку з розглядом справи ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесло витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 1 липня 2025 року (а.с. 31) Адвокатське об`єднання «Апологет» (далі - Адвокатське об`єднання) надавало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» правничу допомогу в суді першої інстанції. За умовами цього договору сторони визначили гонорар адвоката у фіксованому розмірі 8 000 грн (пункт 2.3).
Із акта наданих послуг (правової (правничої) допомоги) №Д/3364 від 20 серпня 2025 року (а.с. 32) слідує, що Адвокатське об`єднання надало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» юридичні послуги у виді надання усної консультації, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції у справі, складання та подання позовної заяви на суму 8 000 грн.
Визначений Адвокатським об`єднанням і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» фіксований розмір витрат на професійну правничу допомогу (8 000 грн) є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявив клопотання про зменшення розміру указаних судових витрат у зв`язку з невідповідністю їх критеріям співмірності та реальності.
У зв`язку з цим суд першої інстанції правомірно не вирішував питання щодо співмірності наданих ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» юридичних послуг.
З огляду на те, що позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено на 32,91%, ОСОБА_1  має відшкодувати позивачу 2 632 грн 80 коп. витрат на професійну правничу допомогу (8000?32,91%).
Всього з  ОСОБА_1  на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід присудити судові витрати в суді першої інстанції у розмірі 3 430 грн 01 коп. (797,21+2632,80).
ОСОБА_1  оскаржив рішення суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» в цілому та сплатив за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 2 906 грн 88 коп. (2422,40?150%?0,8).
Оскільки апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задоволено на 67,09% (100-32,91), то з «ФК «Кредит-Капітал» на його користь слід присудити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 950 грн 23 коп. (2906,88?67,09%).
Враховуючи вимоги частини десятої статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає можливим звільнити ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» від сплати ОСОБА_1  судового збору за подання апеляційної скарги та стягнути з ОСОБА_1  на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судові витрати в суді першої інстанції у розмірі 1 479 грн 78 коп. (3430,01-1950,23).

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2025 року в частині розміру заборгованості за кредитним договором та розподілу судових витрат змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження - 79029, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, 1, корпус 28; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 35234236) 5 850 гривень заборгованості за кредитним договором і 1 479 гривень 78 копійок судових витрат, а всього - 7329 гривень 78 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Горгулько Н.А.
Доповідач - Ярмолюк О.І.       Категорія 27