Справа № 192/2639/25 
Провадження № 2/192/505/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

15 квітня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н.О.,
за участю секретаря судового засідання - Чернишкіної А. В., 
представника позивача – Котенко І. В., 
представників третіх осіб: ОСОБА_1 , патронатного вихователя – ОСОБА_2 , 
представника Служби у справах дітей - Танцюри О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження справу за позовом виконавчого комітету Солонянської селищної ради (як органу опіки та піклування) до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальний заклад «Центр соціальної підтримки дітей та сімей» Добре вдома» Дніпропетровської обласної ради, Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Солонянської селищної ради, патронатний вихователь ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, 

В С Т А Н О В И В:
02 жовтня 2025 року виконавчий комітет Солонянської селищної ради (як органу опіки та піклування) звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком яких він є та про стягнення аліментів на їх утримання. 
На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач разом з дітьми проживав на території Солонянської селищної ради та перебував на обліку в Службі у справах дітей, а 22 вересня 2025 року діти були вилучені з родини та доставлені до КП «Слобожанська центральна районна лікарня». 
Також позивач вказує на те, що відповідач не забезпечував здобуття дітьми освіти, а також йому надався термін для покращення умов проживання дітей. Проте під час відвідування родини спеціалістами управління служби у справах відповідач вів себе агресивно, на зауваження не реагував, а мати дітей померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . На думку позивача вказане свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. 
У судовому засіданні представник позивача – ОСОБА_8 підтримала позовні вимоги та пояснила суду, що відповідач є багатодітним батьком та до виконання своїх батьківських обов`язків ставиться безвідповідально. Не заперечувала проти заочного розгляду справи у зв`язку з неявкою відповідача. 
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом направлення повістки про виклик до суду на зареєстровану адресу проживання. Згідно відомостей АТ «Укрпошта» повістка вручена (а.с.19, т.2). Відзив на позов не надав. 
Представник Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей» Добре вдома» Дніпропетровської обласної ради до суду не з`явився, причини неявки не повідомив. 
Представник Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Солонянської селищної ради та патронатний вихователь ОСОБА_2 не заперечували проти задоволення позову. 
Патронатний вихователь ОСОБА_2 повідомила суду, що з моменту перебування дітей в її родині відповідач жодного разу не відвідав їх, не цікавився їх життям та лише 01 квітня 2026 року привітав по телефону старшого сина з днем народження і пояснив йому, що дітям буде краще жити без нього. 
З`ясувавши думку учасників справи, суд постановив проводити судовий розгляд без участі відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Неповнолітній ОСОБА_4 в режимі відеоконференції пояснив суду, що під час мешкання разом з батьком він та його менший брат вимушені були виконувати функції батьків по відношенню до себе та двох молодших сестер: працювати, купувати їжу, готувати їжу, відводити сестер до школи та дитячого садка, а батько в цей час був вдома та спав або грався в телефоні. Жити з батьком він не хоче та вважає доцільним позбавити його батьківських прав. 01 квітня 2026 року він мав розмову з батьком по телефону, під час якої батько сказав, що дітям краще буде жити без нього. Про життя інших дітей не цікавився. Аналогічні пояснення в режимі відеоконференції надав неповнолітній ОСОБА_5 . 
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третіх осіб, з`ясувавши думку неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вислухавши пояснення патронатного вихователя, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Спірні правовідносини сторін регулюються положеннями СК України, Законом України «Про охорону дитинства».
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Згідно положень ч.2 ст.157, ст.180-182 цього Кодексу той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Статтею 165 цього Кодексу передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
У судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтвом про народження дітей (а.с.29-32), мати яких - ОСОБА_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.28).

Наказами начальника служби у справах дітей Солонянської селищної ради від 14 травня 2025 року № № 43-46 діти були взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.71-74). 
З актів обстеження умов проживання за період з липня 2018 року по 22 вересня 2025 року з`ясовано, що на момент відвідування родини діти були вдома, в будинку брудно, діти також брудні, неохайні, не мають сезонного одягу та взуття, в будинку відсутня електрика у зв`язку з відключенням за борги, санітарно-побутові умови незадовільні. 
Судом встановлено, що 22 вересня 2025 року дітей було вилучено від батька у зв`язку з встановленням рівня безпеки щодо кожної дитини – дуже небезпечно, про що складені відповідні Акти проведення оцінки рівня безпеки дитини (а.с.89-108).
Згідно Акту про факт передачі від 22 вересня 2025 року, діти були передані до КП «Слобожанська центральна районна лікарня» у занедбаному стані (а.с.109-112).
23 вересня 2025 року виконавчим комітетом Солонянської селищної ради прийнято Рішення про негайне відібрання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від батька (а.с 113), а наказами начальника служби у справах дітей Солонянської селищної ради від 23 вересня 2025 року № № 113-116 діти були зняті з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах та взяті на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування згідно наказів №№ 117-120 (а.с.118-121).
Згідно досліджених матеріалів справи, батько не цікавився життям дітей, а щодо батьків неодноразово складалися офіційні попередження щодо відповідальності за порушення прав малолітніх та неповнолітніх дітей. 
Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_3 не належним чином виконував свої батьківські обов`язки у зв`язку з чим діти були вилучені з родини. 
Згідно Розпорядження Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 26 грудня 2025 року № 375, діти були влаштовані в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_2 (а.с.230) де перебувають і на час розгляду справи. 
Згідно пояснень ОСОБА_2 з моменту передачі дітей, батько не відвідував їх, матеріально не забезпечував. 
Відповідно до дослідженого судом Висновку органу опіки та піклування від 30 жовтня 2025 року, орган опіки прийшов до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку з тим, що проживання дітей разом з ним є небезпечним для їхнього життя та здоров`я (а.с.187-201). 
Досліджені докази на думку суду підтверджують той факт, що відповідач, як батько дітей з 2018 року не приділяє належної уваги щодо їх виховання, не забезпечує отримання ними початкової освіти, не виконує батьківські обов`язки. Також суд вважає, що відповідач не приділяє уваги до здоров`я дітей, не цікавиться їх життям, не відвідує їх, матеріально не забезпечує їх, що в сукупності свідчить про невиконання ним батьківських обов`язків.
Взяття дітей на облік як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах, складені акти обстеження умов проживання дітей та характеристики з місць їх навчання свідчать про те, що батько з 2018 року не виконує свої батьківські обов`язки, хоча об`єктивних перешкод для цього немає. 
Статтею 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами,схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року (далі – Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державни ми чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 7 Конвенції передбачено, що дитина має право знати своїх батьків і має право на їх піклування.
Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. 
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Суд вважає, що під час розгляду справи знайшов своє підтвердження факт ухилення з боку відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно своїх неповнолітніх та малолітніх дітей, оскільки докази про те, що він належно виконує батьківські обов`язки в матеріалах справи відсутні. 
На думку суду досліджені докази, в тому числі фото та відеозапис відвідування родини, з`ясована судом думка неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідчать про неналежний рівень виховання та спілкування з дітьми з боку відповідача, який свідомо з моменту відібрання дітей не виявляє наміру забирати їх, приділяти увагу та піклуватися про них. Також відповідач з того часу не цікавиться життям дітей, не утримує їх, не відвідує сім`ю, в якій перебувають діти. 
Суд вважає, що попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей з покладанням на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків з боку ОСОБА_3 не буде ефективним способом захисту прав та інтересів неповнолітніх та малолітніх дітей з урахуванням того, що всі питання щодо життя дітей його не цікавлять.
Тому суд вважає доцільним застосувати виключну міру, яка тягне за собою серйозні правові наслідки для батька – позбавлення батьківських прав. 
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з такого.
Відповідно ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Доказів щодо існування будь-якої домовленості стосовно розміру щомісячного утримання дітей з боку відповідача суду не надано, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення кожною дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом.
Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який не надав до суду доказів про своє працевлаштування та про розмір отримуваного ним заробітку, стан здоров`я як відповідача, так і дітей, їх вік та потреби.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. 
При визначені розміру аліментів на дитину суд виходить з того, що з 01 січня 2025 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» (на час звернення з позовом до суду) для дітей віком до 6 років становив 2 563 гривні, а віком від 6 до 18 років – 3 196 гривень.
Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення кожною дитиною повноліття. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано. 
Суд вважає, що аліменти слід стягнути на користь законних представників кожної дитини з якими проживатиме дитина. 
На підставі викладеного, суд оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності вважає, що існують правові підстави для задоволення позову. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку із задоволенням позову відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі по 1 331 гривні 20 копійок за кожною вимогою, оскільки позивач звільнений від його сплати. 

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 133, 141, 142, 247, 258,259, 263-265, 273 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :

Позов виконавчого комітету Солонянської селищної ради (як органу опіки та піклування) (52400, Дніпропетровська область, Дніпровський (Солонянський) район, с-ще Солоне, вул. Задернюка, буд. 3, код в ЄДРЮОФОПГФ - 40204292) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальний заклад «Центр соціальної підтримки дітей та сімей» Добре вдома» Дніпропетровської обласної ради (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с-ще Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, буд. 66, код в ЄДРЮОФОПГФ - 34504955), Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Солонянської селищної ради (52400, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с-ще Солоне, вул. Героїв України, буд. 7), патронатний вихователь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, – задовольнити. 

Позбавити ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Котлярівка Солонянського району Дніпропетровської області, батьком якого він є. 

Позбавити ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Дніпропетровськ, батьком якого він є. 

Позбавити ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Дніпро, батьком якої він є. 

Позбавити ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 в м. Дніпро, батьком якої він є. 

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь законних представників дитини з якими проживатиме дитина аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Котлярівка Солонянського району Дніпропетровської області в розмірі 1 598 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 00 копійок починаючи з 02 жовтня 2025 року до повноліття дитини. 

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь законних представників дитини з якими проживатиме дитина аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Дніпропетровськ, в розмірі 1 598 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 00 копійок починаючи з 02 жовтня 2025 року до повноліття дитини. 

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь законних представників дитини з якими проживатиме дитина аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 в м. Дніпро, в розмірі 1 598 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 00 копійок починаючи з 02 жовтня 2025 року до повноліття дитини. 

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь законних представників дитини з якими проживатиме дитина аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Дніпро, в розмірі 1 281 (одна тисяча двісті вісімдесят одна) гривня 50 копійок з починаючи з 02 жовтня 2025 року до повноліття дитини. 

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь держави 10 649 (десять тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складене 16 квітня 2026 року. 
Суддя Н. О. Щербина