ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №477/1893/25 
Провадження №2/477/239/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року  м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої – судді Саукової А.А.,
з секретарем –Котовою О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До Вітовського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 39 222,6 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.04.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9465332074.
За кредитним договором ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 22 344 грн. строком на 24 місяців; щомісячні проценти 6,00%. 
Приймаючи умови кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомлений із його змістом. На виконання умов кредитного договору позичальнику було перераховано грошові кошти на рахунок відповідача. 
17.12.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу №171221, за яким ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає АТ «Таскомбанк» за плату належні йому права вимоги, а АТ «Таскомбанк» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників. 
17.12.2021 року право вимоги за кредитним договором №9465332074 від 01.04.2021 року відступлено АТ «Таскомбанк»
Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором щодо надання позичальнику кредиту виконав в повному обсязі. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01.07.2024 року має заборгованість в розмірі –39 222,60 грн., з яких: 17 796,37 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 1,95 грн. – заборгованість по річним процентам, 21 424,28 грн. –заборгованість по щомісячним процентам.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без участі позивача та представника позивача, а позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, представник відповідача – адвокат Карлаш І.А. ознайомився з матеріалами справи, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк до суду відзив на позовну заяву не подав.
Представник відповідача натомість подав додаткові пояснення, в яких зазначав, що в матеріалах відсутні документи про переказ коштів від ТОВ «ФК`ЦФР» відповідачу ОСОБА_1 , вказав, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку та не є належним та достатнім доказом для задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та розглядати справу без участі відповідача та представника відповідача.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що 01.04.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9465332074.
За кредитним договором ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 22 344 грн. строком на 24 місяців, щомісячні проценти 6,00%. 
Приймаючи умови кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомлений із його змістом. На виконання умов кредитного договору позичальнику було перераховано грошові кошти на рахунок відповідача. 
17.12.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу №171221, за яким ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає АТ «Таскомбанк» за плату належні йому права вимоги, а АТ «Таскомбанк» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників. 
17.12.2021 року право вимоги за кредитним договором №9465332074 від 01.04.2021 року відступлено АТ «Таскомбанк».
Відповідач користувався коштами, про що свідчить виписка по рахунку, однак не виконав взяті на себе зобов`язання з погашення заборгованості по тілу кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу від 17.12.2021 року АТ «ТаскомБанк» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 сумі 39 222,60 грн., з яких: 17 796,37 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 1,95 грн. – заборгованість по річним процентам, 21 424,28 грн. –заборгованість по щомісячним процентам.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
На підтвердження законності та обґрунтованості позовних вимог позивач надав до суду копію кредитного договору № 9465332074 від 01.04.2021 року до заяви-анкети від 01.0.2021 року, паспорта споживчого кредиту, розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 01.04.2021 по 03.06.2025 року та виписки по особовим рахункам на ім`я ОСОБА_1 з 01.04.2021 по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказані документи містять інформацію щодо предмета доказування, а тому є належними доказами. Виписка по рахункам ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є первинним бухгалтерським документом та належним доказом на підтвердження як руху коштів по рахунку, так і наявності заборгованості за договором.
У Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту частини першої статті 1050ЦК України з урахуванням статей526,527,530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Згідно з Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012року №578/5до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і у податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.
Відповідно до п.п. 62, 63 Розділу 4 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018року №75(далі-Положення), виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.
Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18, від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20, від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20, від 01.06.2022 року у справі № 175/35/16-ц.
Представником відповідача заперечується факт перерахування коштів, однак згідно виписки 17.12.2021 року оприбутковано тіло кредиту не 22 344,00 грн., а 14 761,22 грн., 612,86 грн. відсотків, а 4 тисячі було погашено відповідачем 16.07.2024 року (вже новому кредитору)
Окрім цього, представником відповідача заперечується розрахунок заборгованості, однак не надається контрозрахунок, тобто який розрахунок заборгованості вони вважають вірним та реально підтвердженим.
Таким чином, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів та інших передбачених договором платежів не виконав, внаслідок чого року утворилася заборгованість в загальному розмірі 39 222,60 грн., з яких: 17 796,37 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 1,95 грн. – заборгованість по річним процентам, 21 424,28 грн. –заборгованість по щомісячним процентам, яка відповідачем не спростована та підлягає стягненню.
Досудова вимога про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором відповідачем не виконана.
Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вважає наявними підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити повністю.
Стягнути з відповідача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», ЄДРПОУ: 09806443 заборгованість в розмірі – 39 222,60 (тридцять дев`ять тисяч двісті двадцять дві) гривні 60 копійок, з яких: 17 796,37 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 1,95 грн. – заборгованість по річним процентам, 21 424,28 грн. –заборгованість по щомісячним процентам.
Стягнути з відповідача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», (ЄДРПОУ: 09806443) судовий збір в сумі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач– Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, ЄДРПОУ: 09806443;
відповідач – ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ., РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя          А.А.Саукова