Провадження № 2-а/679/17/2026
Справа № 679/285/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року 
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді   Безкровного І.Г.,
за участю секретаря с/з  Хвещук К.В.,
позивача     ОСОБА_1 , 
представника позивача Процика В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, інспектора Відділення поліції № 2 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Щура Богдана Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовною заявою до ГУНП в Хмельницькій області та інспектора Відділення поліції № 2 (м. Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Щура Б.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування позову зазначається, що постановою інспектора Відділення поліції № 2 (м. Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Щура Б.В. від 05.03.2026 серії ЕНА № 6773050 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у розмірі 340 грн.
Відповідно до цієї постанови 05.03.2026 о 15:39 год. ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Енергетиків м. Нетішин, керував автомобілем «Volkswagen Santana» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , в якого були відсутні задні бризковики, які передбачені конструкцією транспортного засобу, чим позивач порушив п. 31.4.7 (е) ПДР.
Позивач вважає цю постанову незаконною і необґрунтованою з огляду на наступне.
Так, дійсно 05.03.2026 о 15:39 год. позивач керував автомобілем «Volkswagen Santana» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись у м. Нетішин Хмельницької області. На вул. Енергетиків він був зупинений інспектором поліції Щуром Б.В., який повідомив, що ОСОБА_1 порушив п. 31.4.7 (е) ПДР, оскільки на транспортному засобі позивача відсутні задні бризковики. 
Позивач повідомив поліцейському, що на цій моделі автомобіля бризковики не передбачені конструкцією кузова, тому відповідальності за порушення вимог п. 31.4.7 (е) ПДР бути не може. Пітель О.О. намагався переконати поліцейського, що для бризковиків на задніх крилах цієї моделі автомобіля немає навіть відповідних кріплень, оскільки вони не передбачені виробником, однак відповідач проігнорував його доводи і виніс оскаржувану постанову без наявності доказів вини позивача. 
Таким чином, позивач просив суд скасувати постанову інспектора Відділення поліції № 2 (м. Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області серії ЕНА № 6773059 від 05.03.2026 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.
13.03.2026 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с. 9).
17.03.2026 від представника відповідача – ГУНП в Хмельницькій області Бєлової Вікторії Андріївни надійшов відзив на позов, в якому остання пояснила, що з п. 31.4.7 (е) ПДР вбачається, що не забороненою є експлуатація транспортного засобу лише в тому випадку, коли у нього відсутні тільки такі елементи конструкції, як бампер або задній захисний пристрій, і такі елементи не передбачені його конструкцією. Про це свідчить застосування в однині прикметника «передбачений» та сполучника «або» між назвами однорідних за призначенням елементів конструкції, оскільки бампер теж є захисним пристроєм.
Словосполучення «передбачений конструкцією» не відноситься до грязезахисних бризковиків, тобто експлуатація транспортного засобу за їх відсутності заборонена незалежно від того, чи передбачені вони конструкцією транспортного засобу чи ні.
Оригінальні деталі Volkswagen, зокрема бризковик ОЕМ № 171821821 застосовуються на автомобілях концерну з 1975 по 1993 роки, включаючи 1984 рік. Це підтверджує, що бризковики є типовим конструктивним елементом транспортних засобів Volkswagen даного періоду, до яких належить і «Volkswagen Santana» (https://oemwolf.com/oem-parts/171821821.html?utm_source).
У технічному каталозі та ремонтній документації Volkswagen для моделей «Passat B2» та «Santana» 1980-1988 років, включаючи 1984 рік, передбачена конструкція кузова з уніфікованими елементами захисту колісних арок та точками кріплення. Це підтверджує, що встановлення бризковиків передбачено конструкцією транспортного засобу.
В офіційному електронному каталозі запчастин Volkswagen (ETKA) бризковики визначені як окремий комплект оригінальних деталей із власними каталожними номерами та елементами кріплення. Це підтверджує, що вони є передбаченим виробником конструктивним елементом транспортного засобу (https://vnx.su/content/avto/vw/passat_b2.html#gsc.tab=0).
Отже, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки він здійснював експлуатацію транспортного засобу з порушенням вимог законодавства, а саме експлуатував автомобіль без бризковиків (фартухів) із пошкодженим переднім бампером та відсутністю задніх захисників пристроїв, тобто з технічними несправностями.
З огляду на викладені у відзиві обставини представник ГУНП в Хмельницькій області Бєлова В.А. просила суд відмовити у задоволенні позову (а.с. 18-19).
Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у позові.
Представник відповідача – Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Бєлова В.А. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки не повідомила.
Співвідповідач – інспектор Відділення поліції № 2 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Щур Б.В. у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надав.
Заслухавши позивача та його представника, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням всі надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕНА № 6773059 від 05.03.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 05.03.2026 о 15:39 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Енергетиків м. Нетішин, керував автомобілем «Volkswagen Santana» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , в якого були відсутні задні бризковики, передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.7 (е) ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого інспектором Відділення поліції № 2 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Щуром Богданом Валерійовичем була винесена вказана постанова, за якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с. 4).
Як зазначається у п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо на них відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.ч. 1, 2 т. 77 КАС України).
З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються.
Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача – суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.
Заперечуючи проти позову, представник відповідача Бєлова В.А. вказала, що з огляду на приписи п. 31.4.7 (е) ПДР експлуатація транспортного засобу позивача за відсутності бризковиків заборонена незалежно від того, чи передбачені вони його конструкцією, а також наголосила на тому, що конструкцією автомобіля позивача передбачені бризковики. 
Так, приписами п. 31.4 ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.
У наведеному пункті ПДР викладено перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється експлуатація таких транспортних засобів, до яких, зокрема, п.п. 31.4.7 (е) ПДР віднесено відсутність передбачених конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.
Отже, відсутність грязезахисних фартухів і бризковиків віднесено до технічних несправностей транспортного засобу, за наявності яких експлуатація його забороняється, а у разі такої експлуатації настає відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
При цьому конструкція цієї норми права дає підстави для висновку, що словосполучення «відсутній передбачений конструкцією» відноситься як до бампера або заднього захисного пристрою, так і до грязезахисних фартухів і бризковиків.
Таким чином, якщо конструкцією транспортного засобу грязезахисні фартухи та бризковики не передбачені, то це не буде порушенням вимог п. 31.4.7 (е) ПДР.
Настання відповідальності за порушення наведеного п. 31.4.7 (е) ПДР можливе за наявності двох обставин: по-перше, конструкцією транспортного засобу має бути передбачений бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики; по-друге, зазначений елемент конструкції транспортного засобу має бути відсутній.
Крім того, навіть сам інспектор поліції Щур Б.В., який виніс оскаржувану постанову, зазначає в ній, що бризковики передбачені конструкцією транспортного засобу.
Позивачем на підтвердження того, що конструкцією транспортного засобу «Volkswagen Santana» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким він керував, не передбачено бризковики, надано скріншот з вебсайту 7zap.com, з якого вбачається, що бризковики не є частиною конструкції кузова автомобіля «Volkswagen Santana» і можуть зустрічатися у розділі «Аксесуари» як додаткове обладнання (а.с. 6).
При цьому, як вже зазначалося судом, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності у справах цієї категорії покладається саме на відповідача.
У той же час відповідачами жодних доказів на підтвердження того, що конструкцією транспортного засобу, яким керував позивач, передбачено бризковики, надано не було. Представник відповідача – ГУНП в Хмельницькій області Бєлова В.А. додала до відзиву скріншот з вебсайту https://oemwolf.com/ (а.с. 22), текст на якому викладено іноземною (англійською) мовою, тому встановити його зміст не вбачається можливим.
Також до відзиву додано відеозапис, на якому зафіксовано процедуру притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, під час якої працівники поліції також на посилаються на будь-які докази.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з ч. 2 ст. 3 та ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.
ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначає, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).
У той же час у ч. 3 ст. 62 Конституції України наголошується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, оскільки доказування (а так само обвинувачення) не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній обставини належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 72 КАС України у повній мірі не підтверджені.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на встановлені судом обставини, оскільки відповідачами не було доведено належними та допустимими доказами правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, скасувати оскаржувану постанову та закрити відповідну справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача, що з огляду на положення ч. 2 ст. 9 та ч. 3 ст. 286 КАС України буде належним та ефективним способом захисту прав позивача.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, понесені та доведені позивачем судові витрати, що складаються зі сплати ним під час подання позову судового збору в розмірі 665,60 грн, що підтверджується квитанцією про сплату від 09.03.2026 (а.с. 1), суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, який є відповідачем у справі і посадовою особою якого була винесена оскаржувана позивачем постанова.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72-77, 79, 139, 211, 241-246, 286 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, інспектора Відділення поліції № 2 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Щура Богдана Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити повністю.
Скасувати постанову інспектора Відділення поліції № 2 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Щура Богдана Валерійовича серії ЕНА № 6773059 від 05.03.2026 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн, а відповідну справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 665,60 грн (шестисот шістдесяти п?яти гривень шістдесяти копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана ним протягом десяти днів із дня вручення йому рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 )).
Відповідач-1: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (ідентифікаційний код 40108824; місцезнаходження: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, буд. 7).
Представник відповідача-1: Бєлова Вікторія Андріївна (РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач-2: інспектор Відділення поліції № 2 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Щур Богдан Валерійович (адреса місця роботи: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 4).

Суддя         І.Г. Безкровний