465/3292/26 
1-кп/465/977/26

ВИРОК
Іменем України 

22.04.2026 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі: 
головуючої судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026142370000097 від 02.04.2026 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ріпнів, Золочівського району, Львівської області, громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вироком Франківського районного суду м. Львова від 23.03.2026 у справі №465/2309/26, провадження №1-кп/465/935/26, визнано винним у вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.. 390-1 КК України та призначено покарання у виді апробаційного нагляду строком на 1 рік. 
 
Однак останній на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення. 
 
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2026 у справі № 465/1929/26, провадження 2-о/465/176/26, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 строком на 6 місяців, яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав відносно доньки, а саме:
 
- заборонити наближатись на відстань менше 5 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4 ;
 
- заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб з ОСОБА_4 .
 
Однак, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з рішенням
 
Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2026 у справі № 465/1929/26, провадження № 2-о/465/176/26 про видачу обмежувального припису, яким відносно нього встановлено вищенаведене обмеження його прав, 01.04.2026 близько 09:40 год, діючи умисно, маючи умисел на вчинення кримінального проступку, пов`язаного з домашнім насильством, порушив даний обмежувальний припис, а саме знаходився у місці проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 і перебував там всупереч зазначеному вище рішенню суду.
 
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий застосовано судом. 
Прокурор Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 подали до суду заяву, згідно якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.
За вимогами ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий застосовано 
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені, ст. 66 КК України, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені, ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах. 
Також, судом встановлено, що згідно із вироком Франківського районного суду м. Львова від 23.03.2026 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік із застосуванням відповідно до ст.59-1 КК України таких обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 59-1 КК України пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення. Однак, аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про відсутність таких обставин. 
Зокрема, вирок Франківського районного суду м. Львова від 23.03.2026 не був пред`явлений до виконання. 
Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення 01.04.2026 ОСОБА_3 не перебував під пробаційним наглядом. Отже, вказані обставини не виключають застосування покарання у вигляді пробаційного нагляду за новим кримінальним правопорушенням.
За наведених обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду та покласти обов`язки, передбачені ч. 2, ч. 3ст. 59-1 КК України.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як убачається з роз`яснень п.п. 25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Суд враховує, що ОСОБА_3 23.03.2026 за вироком Франківського районного суду м. Львова, засуджений за ст. 390-1 КК України із покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 59-1 КК України.
В зв`язку з цим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 , після постановлення щодо нього вироку Франківського районного суду м. Львова від 23.03.2026 за ст. 390-1 КК України та призначення покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, до повного відбуття вказаного покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, суд застосовує ч. 1 ст. 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання за вчинення даного кримінального правопорушення частини невідбутого покарання за попереднім вироком.
Вказане покарання обвинуваченому по своєму виду та розміру на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
У справі відсутні процесуальні витрати та речові докази.
Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.
Керуючись ст.ст. 349, 374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинувачені за статтею 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.
Згідно із ч. 1 ст.71КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2026 року, та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяців.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;
Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч. 1 ст. 394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1